בסדר, בואו ונתלה את התמונה של כדור הארץ
כדור הארץ הוא די מדהים.
אני גאולוגית ולכן גם די מטורפת על זה,
אבל האדמה היא מופלאה.
היא עוצמתית, דינמית, ומשתנה כל הזמן.
זה מקום די מרגש לחיות בו.
אבל ארצה לחלוק אתכם את נקודת המבט שלי כגאולוגית
וכיצד הבנת עברו של כדור הארץ
יכולה לעזור ליידע ולהדריך בהחלטות שאנו עושים היום
כיצד לחיות באופן בר קיימא על פני כדור הארץ.
הרבה דברים מרגשים מתרחשים על פני האדמה.
אם נגדיל במקצת את התמונה,
אני אדבר איתכם על אחד הדברים שקורים.
חומר מתערבב סביב פני השטח של כדור הארץ כל הזמן,
ואחד מהם הוא שחומר מההרים הגבוהים
נשחק ומועבר ושוקע בים.
ותהליך זה נמשך כל הזמן,
ויש לו השפעות ענק על הנוף.
אז דוגמה זו כאן היא בדרום הודו --
יש לנו כמה מההרים הגדולים בעולם,
ותוכלו לראות בתצלום הלוויין הזה
נהרות שמסיעים חומר מההרים האלה אל הים.
אתם יכולים להתייחס לנהרות אלה כאל דחפורים.
הם בעצם דוחפים את ההרים האלה לים.
ניתן לכם כאן דוגמה.
אז נגדיל שוב את התמונה.
אני רוצה לדבר אתכם במיוחד על נהר.
אנחנו יכולים לראות את הדפוסים היפים האלה שהנהרות עושים
כשהם דוחפים חומר לתוך הים,
אבל דפוסים אלה אינם סטטיים.
נהרות אלה מתפתלים ועולים על גדותיהם לא מעט.
ויכולות להיות לכך השפעות רבות על חיינו.
אז דוגמה יפה לכך ישמש נהר קוסי.
אז לנהר קוסי יש אפיק יפה בצורת האות c,
והוא יוצא מן ההרים הגדולים של נפאל
כשהוא נושא עמו טון של חומר,
הרבה משקעים שנשחקו מההרים הגבוהים,
והוא מתפשט ברחבי הודו
ומעביר את החומר הזה.
כך שנמקד את הראייה לאיזור הזה
ואספר לכם מעט, מה קרה עם הקוסי.
זו דוגמה לדינמיות הרבה של מערכות אלו.
אז זו תמונת לוויין מאוגוסט 2008,
ותמונת הלוויין הזו היא צבעונית
כך שהצמחייה או צמחים נראים בירוק
ומים נראים ככחולים.
אז כאן שוב אפשר לראות את האפיק בצורת c
שהנהר מקבל כשהוא יוצא מנפאל.
ועכשיו זו עונת המונסון.
אוגוסט היא עונת המונסון באזור זה של העולם,
וכל מי שגר ליד נהר מכיר את ההצפה
ואת הסכנות ואת אי הנוחות המשויכים לכך.
אבל דבר מעניין קרה בשנת 2008,
והנהר הזה נע בדרך שונה מאוד.
הוא הציף בצורה מאוד שונה ממה שהוא עושה בדרך כלל.
אז הקוסי זורם כאן למטה,
אבל לפעמים מאחר ונהרות אלו דוחפים משקעים,
הם נסתמים איכשהו,
וסתימות אלו יכולות לגרום לנהרות
להסיט את אפיקם באופן דרמטי.
זוהי תמונת לוויין שצולמה רק שבועיים מאוחר יותר.
הנה האפיק הקודם,
זה אפיק בצורת C,
ותשימו לב שהוא כבר לא כחול יותר.
אבל עכשיו יש לנו את האפיק הכחול הזה
שחותך את אמצע שדה הראייה כאן.
מה שקרה הוא שהקוסי עלה על גדותיו,
ולשם התייחסות קנה המידה כאן הוא 64 קילומטר
הנהר הזה סטה יותר מ 48 קילומטרים באופן פתאומי.
אז הנהר הזה נסתם ועלה על גדותיו.
הנה תמונה שצולמה כשבוע לאחר מכן,
ואתם יכולים לראות, אלה הם האפיקים הקודמים,
ותראו את תהליך עליית הנהר על גדותיו נמשך
כשהנהר הזה נע רחוק יותר מהנתיב העיקרי שלו.
אז אתם יכולים לדמיין בנופים שכאלה,
שבהם נהרות נעים לעתים קרובות,
חשוב להבין מתי,איפה ואיך הם יעלו על על גדותיהם
אבל סוג זה של תהליכים קורה הרבה גם יותר קרוב לבית.
אז בארצות הברית,
יש לנו את נהר המיסיסיפי שמנקז את רוב ארה"ב היבשתית.
הוא דוחף חומר מהרי הרוקי
ומהמישורים הגדולים.
הוא מרוקן אותו ומסיע אותו לאורך כל הדרך ברחבי אמריקה
ומשליך אותו במפרץ מקסיקו.
וזה אפיק הזרימה של המיסיסיפי שאנו מכירים היום.
אבל הוא לא תמיד זרם בכיוון הזה.
אם משתמשים ברשומות הגאולוגיות,
אנו יכולים לשחזר היכן הוא עבר בעבר.
אז לדוגמה, אזור אדום זה כאן
הוא המקום שבו זרם נהר המיסיסיפי והותיר חומר
לפני כ 4600 שנה.
אז בערך לפני 3,500 שנה הוא זז
כדי לעקוב אחר האפיק שמסומן כאן בכתום.
והמשיך לנוע וממשיך לנוע.
אז כאן לפני כ -2,000 שנה,
לפני 1000 שנה,
לפני 700 שנה.
וזה היה רק לפני 500 שנה בערך
שהוא כבש את האפיק שאנחנו מכירים היום,
אז התהליכים האלה באמת חשובים,
ובמיוחד כאן, באזור הדלתא הזה,
שבו אירועי עליית הנהר על גדותיו במיסיסיפי
בונים קרקע בממשק של הקרקע והים.
זה ממש נדל"ן יקר,
ודלתות כאלה הן מהאזורים הכי מאוכלסים בצפיפות בפלנטה שלנו.
אז הבנת הדינמיקה של נופים אלה,
איך הם נוצרו וכיצד הם ימשיכו להשתנות בעתיד
היא ממש חשובה לאנשים שחיים שם.
אז נהרות גם מתנועעים.
אלה סוגי קפיצות גדולות יותר שעליהן דיברנו.
אני רוצה להראות לכם כמה פיתולי נהר כאן.
אז נטוס מטה אל אגן נהר האמזונס,
וכאן שוב יש לנו מערכת נהרות גדולה
שמנקזת ונעה וגורפת חומר מהרי האנדים,
מוליכה אותו ברחבי דרום אמריקה
ומשליכה אותו לתוך האוקיינוס האטלנטי.
אז אם נעשה כאן זום, תוכלו לראות את האפיקים הנהדרים ועיקולי הנהרות.
שוב, הם באמת יפים, אבל הם לא סטטיים.
נהרות אלה מתנועעים סביב.
נוכל להשתמש בתמונות לוויין מ -30 השנים האחרונות
כדי לבחון בפועל איך הם משתנים.
אז פשוט הסתכלו על עיקול או פיתול בנהר זה,
ותראו שהוא לא יישאר באותו מקום לאורך זמן רב.
זה משתנה ומתפתח ומעוות את הדפוס שלו,
אם תסתכלו באזור זה בפרט
שימו לב שיש סוג של לולאה בנהר
שמתנתקת לחלוטין.
זה כמעט כמו צליפת שוט שסודקת
וחותכת את אפיק הנהר בנקודה מסוימת.
אז רק לצורך התייחסות, שוב,
במקום הזה, הנהר הזה שינה את מסלולו לאורך 6 ק"מ
במהלך עונה אחת או שתיים.
אז הנופים שלנו על פני האדמה,
כשחומר זה נשחק מן ההרים
ומובל לים,
מתפתלים כל הזמן.
הם משתנים כל הזמן,
ועלינו להבין את התהליכים האלה
כדי שנוכל לחיות באופן בר קיימא בנופים אלה.
אבל זה קשה אם המידע היחיד שיש לנו
הוא מה שקורה היום על פני כדור הארץ.
נכון? אין לנו הרבה תצפיות.
יש לנו רק תמונות לוויין מ-30 השנים האחרונות, לדוגמה.
אנו זקוקים לעוד תצפיות כדי להבין יותר את התהליכים האלה.
ובנוסף, אנחנו צריכים לדעת
איך הנופים האלה עשויים להגיב על האקלים המשתנה
ולשימוש משתנה בקרקע
כשאנו כובשים ומשנים את פני השטח של כדור הארץ.
אז זה המקום שבו הסלעים נכנסים.
אז כפי שהנהרות זורמים,
כשהם דוחפים חומר מן ההרים אל הים,
לפעמים פיסות חול, חימר וסלע נתקעים בקרקע.
והדברים האלה שנתקעו בקרקע נקברים,
ועם הזמן, אנו מקבלים הצטברות עבה של משקעים
שבסופו של דבר הופכים לסלעים.
זה אומר שאנחנו יכולים ללכת למקומות כאלה,
שבהם אנו רואים ערימות גדולות ועבות של סלעי משקע,
וחוזרים אחורה בזמן
ורואים איך הנופים נראו בעבר.
אנחנו יכולים לעשות זאת כדי לעזור לשחזר
ולהבין איך נופי כדור הארץ מתפתחים.
זה גם נוח למדי,
כי לכדור הארץ היתה מין היסטוריה אפית. נכון?
אז הוידאו הזה כאן הוא שחזור של פליאוגאוגרפיה
רק ל 600 מיליון שנות היסטוריה של כדור הארץ.
אז רק מעט קט של זמן כאן.
אז כשהלוחות נעים סביב,
אנו יודעים שהאקלים השתנה, שפני הים השתנו,
יש לנו הרבה סוגי נופים שונים
וסוגים שונים של סביבה שאנו יכולים לחזור -
אם יש לנו מכונת זמן --
אנחנו יכולים לחזור ולהסתכל,
ואכן יש לנו מכונת זמן
כי אנו יכולים להסתכל על הסלעים ששוקעו בזמנים האלה.
אז אתן לכם דוגמה לכך
ואקח אתכם לזמן מיוחד בעברו של כדור הארץ.
לפני כ -55 מיליון שנה, היה אירוע התחממות ממש פתאומי,
ומה שקרה היה שכמות גדולה של פחמן דו חמצני
שוחררה לאטמוספרה של כדור הארץ,
מה שגרם לאירוע התחממות מהיר ודי קיצוני.
וכשאני אומרת חם, אני מתכוונת לחם למדי,
שדברים כמו תנינים ועצי דקל
צפונה עד קנדה ודרומה עד פטגוניה.
אז זה היה זמן חם למדי וזה קרה ממש בבת אחת.
אז מה שאנחנו יכולים לעשות
זה לחזור ולמצוא סלעים ששוקעו באותו זמן
ולשחזר איך השתנה הנוף בתגובה לאירוע התחממות זה.
אז הנה, כן, סלעים.
(צחוק)
הנה ערימה של סלעים.
הכתם הצהוב הזה כאן,
זהו למעשה נהר מאובנים,
אז בדיוק כמו הקריקטורה שהראיתי,
אלה הם משקעים ששקעו לפני 55 מיליון שנה.
כגאולוגים, אנחנו יכולים ללכת ולהסתכל מקרוב
ולשחזר את הנוף.
אז הנה דוגמה נוספת.
הכתם הצהוב כאן הוא נהר מאובנים.
וכאן עוד אחד מעליו.
נוכל לבדוק בפירוט ולעשות מדידות ותצפיות,
ואנחנו יכולים למדוד תכונות.
לדוגמה, התכונות שהדגשתי שם
מספרות לנו שהנהר הזה היה כנראה בעומק של מטר בערך.
הייתם יכולים להשתכשך בנחל קטן וחמוד זה
לו התהלכתם כאן לפני 55 מיליון שנה.
החומר האדמדם שמעל ומתחת לערוצים אלה,
אלה הם משקעי קרקע עתיקים.
אז נוכל להסתכל על אלה כדי שיספרו לנו מה חי וגדל בנוף הזה
וכדי להבין את האינטראקציה שהיתה בין הנהרות למישורי ההצפה שלהם.
אז נוכל להסתכל בפירוט ולשחזר עם ייחודיות מסוימת
איך זרמו הנהרות האלה ואיך נראו הנופים.
אז כשאנחנו עושים את זה עבור מקום מסוים זה
בזמן הזה,
אם נסתכל במה שקרה לפני אירוע ההתחממות הפתאומי הזה,
הנהרות מגלפים את דרכם למטה מההרים אל הים,
והם נראו אולי דומים למה שהראיתי לכם באגן נהר האמזונס.
אבל מיד עם תחילת אירוע שינוי אקלים זה,
הנהרות משתנים באופן דרמטי.
פתאום הם נעשו הרבה יותר רחבים,
והתחילו לגלוש קדימה ואחורה על פני הנוף ביתר קלות.
בסופו של דבר, הנהרות שבו למצב שהיה דומה יותר
לאיך שהם נראו לפני אירוע האקלים,
אבל זה ארך הרבה זמן.
אז אנחנו יכולים לחזור בזמן של כדור הארץ ולעשות שחזורים מעין אלו.
ולהבין איך הנוף של כדור הארץ השתנה
בתגובה לאירוע אקלים כזה או אירוע של שימוש בקרקע.
אז כמה מהדרכים שנהרות משתנים
או הסיבות שהנהרות משנים את דפוסיהם ותנועותיהם
הם בגלל אירועים כמו עודפי מים שנופלים על פני האדמה
כשהאקלים חם יותר,
אנו יכולים להזיז משקעים נוספים ולשחוק יותר משקעים,
וזה משנה את האופן בו נהרות מתנהגים.
אז בסופו של דבר,
כל עוד כדור הארץ הוא הבית שלנו,
אנו צריכים לנהל בזהירות את המשאבים ואת הסיכונים
הקשורים לחיים בסביבות דינמיות.
ולדעתי הדרך היחידה לעשות את זה באופן בר קיימא
היא אם נכלול מידע
כיצד התפתחו הנופים וכיצד התנהגו בעברו של כדור הארץ.
תודה.
(מחיאות כפיים)