Najveći organ u vašem telu nije jetra ili mozak.
To je vaša koža, sa površinom od skoro 2 kvardatna metra kod odraslih.
Iako različiti delovi kože imaju različite karakteristike,
većina ove površine vrši slične funkcije,
poput znojenja, osećaja toplote i hladnoće, kao i rasta dlaka.
Ali nakon duboke posekotine ili rane,
sveže zalečena koža će izgledati drugačije od okoline
i možda neće neko vreme, ili uopšte, povratiti sve svoje sposobnosti.
Kako bismo razumeli zašto se ovo dešava, moramo pogledati strukturu ljudske kože.
Gornji sloj, epidermis,
sastoji se većinom od stvrdnutih ćelija, keratinocita,
i pruža zaštitu.
S obzirom da se njegov spoljašnji deo stalno guli i obnavlja,
prilično se lako oporavlja.
Ali ponekad rana probije u dermis,
koji sadrži krvne sudove i razne žlezde i nervne završetke
koji omogućavaju mnoge od funkcija kože.
Kada se to desi, pokreću se četiri faze
regenerativnog procesa, koje se preklapaju.
Prva faza, hemostaza, je odgovor kože na dve neposredne pretnje -
to što gubite krv
i to što je fizička prepreka u vidu epidermisa sada ugrožena.
Dok se krvni sudovi skupljaju kako bi smanjili krvarenje,
u procesu pod nazivom vazokonstrikcija,
obe pretnje se eliminišu tako što se stvara krvni ugrušak.
Poseban protein zvani fibrin stvara veze na vrhu kože
i time sprečava krv da teče van a bakterije i patogene da uđu unutra.
Nakon otprilike tri sata ovog procesa, koža počinje da crveni
i time najavljuje sledeću fazu, upalu.
Kada je krvarenje pod kontrolom i prepreka osirurana,
telo šalje posebne ćelije da se bore sa patogenima koji su možda prošli.
Najbitnije među njima su bela krvna zrnca,
zvana makrofagi,
koja proždiru bakterije i oštećuju tkivo kroz proces zvani fagocitoza,
pored proizvodnje faktora rasta kako bi se podstaklo zarastanje.
A pošto ovi mali vojnici moraju da putuju kroz krv
kako bi došli do mesta ranjavanja,
do tada suženi krvni sudovi se šire
u procesu zvanom vazodilatacija.
Oko dva do tri dana nakon nastanka rane,
dešava se faza proliferacije, kada fibroblasti kreću da ulaze u ranu.
U procesu taloženja kolagena,
oni proizvode vlaknasti protein na mestu rane, zvani kolagen,
i tako se stvara vezivno tkivo od kože kako bi se zamenio fibrin od pre.
Kako se ćelije epiderma dele da obnove spoljašnji sloj kože,
dermis se skuplja da zatvori ranu.
Konačno, u četvrtoj fazi preoblikovanja,
rana zri dok se sveže nataloženi kolagen raspoređuje i pretvara
u određene tipove.
Kroz ovaj proces, koji može da traje preko godine,
zatezna čvrstoća nove kože se poboljšava
i krvni sudovi i druge veze se ojačavaju.
Novo tkivo će vremenom dostići od 50 do 80%
nekih od svojih normalnih funkcija,
u zavisnosti od težine prvobitne rane i same funkcije.
Ali s obzirom da se koža ne oporavlja potpuno,
ožiljci ostaju jedan od najvećih medicinskih problema za doktore u svetu.
Iako su istraživači postigli znatne pomake
u razumevanju procesa lečenja,
mnoge ključne misterije još nisu rešene.
Na primer, da li fibroblasti dolaze iz krvnih sudova
ili iz tkiva kože naspram rane?
I zašto neki drugi sisari poput jelena
leče svoje rane mnogo efikasnije i potpunije nego ljudi?
Pronalazeći odgovore na ove i druga pitanja, jednog dana
ćemo možda moći da se izlečimo tako dobro da će ožiljci postati samo sećanje.