Mutatni fogok néhány példát a kiberbűnözők
legfrissebb termékeiből.
Szögezzük le: nem az a cél, hogy a bemutatott
vírusokat nyomban letöltsék maguknak.
Biztos vannak itt olyanok, akik kíváncsiak, milyen is egy kiberbiztonsági specialista.
Íme egy gyors áttekintés
az eddigi pályafutásomról.
Viszonylag pontos a leírás.
Így néznek ki tehát azok, akik rosszindulatú szoftverekre
és hekkelésre specializálódnak.
A mai számítógépes vírusok és trójaiak
sok mindenre jók: az adatlopástól kezdve
a saját webkamerádon keresztüli megfigyeléseden át
egészen a dollármilliárdok lenyúlásáig.
Néhány rosszindulatú kód odáig elmegy,
hogy az áram- és közműellátást és az infrastruktúrát támadja.
Hadd mutassak egy gyors képet arról,
mire képesek a mai rosszindulatú szoftverek.
Ebben a pillanatban másodpercenként 8 új felhasználó
csatlakozik az internethez.
A mai nap folyamán 250 ezer újabb számítógépes vírus leselkedik ránk
30 ezerrel több fertőzött weboldalon.
Le kell rombolnom egy legendát.
Sokan hiszik azt, hogy akkor fertőződik meg
vírussal a számítógépük, ha pornóoldalra kattintanak.
Talált? Igazából, általában véve,
nagyobb biztonságban van az, aki csak pornóoldalakat látogat.
Amúgy ezt sokan jegyzetelni szokták. (Nevetés)
Valójában a vírusok kb. 80%-át
kisebb üzleti oldalakról szedegetjük össze.
Tehát hogy néz ki ma egy kiberbűnöző?
Akadnak itt is páran, gondolom, akik
egy pattanásos tinédzsert képzelnek el az alagsorban,
amint a hírnévért hekkelget.
Valójában a mai kiberbűnözők
hihetetlenül profik és hatékonyak.
Még reklámozzák is a termékeiket.
Felmehetsz a Netre, és fizethetsz a hekkelésért,
hogy kiüsd a versenytársadat az online bizniszből.
Lássuk például ezt itt.
(Videó) Férfi: Egyetlen okból kerested fel ezt az oldalt,
mégpedig azért,
mert azt akarod, hogy a versenytársaid,
riválisaid, ellenségeid, vagy mások, bármely okból,
tűnjenek el a Netről.
Nos, barátom, jó helyen jársz!
Ha ki akarod csinálni a versenytársaidat,
segíthetek.
Ha offlájnba akarod alázni őket, úgy lesz.
És nemcsak ezt tudjuk nyújtani neked, hanem rövid- és hosszútávú
DDoS szolgáltatást vagy időzített támadást is,
öt dollár per órától a kis, személyes weboldalak ellen,
óránként 10-50 dollárral bezárólag.
James Lyne: Nos, konkrétan fizettem is
egy ilyen kiberbűnözőnek, hogy támadja meg a weboldalamat.
Kicsit rázós lett a dolog, amikor a céggel el akartam számoltatni a költségeket.
Nem voltak oda az ötletért.
Mindegy. A lényeg az, hogy elképesztő, milyen sok termék
és szolgáltatás áll ma a kiberbűnözők rendelkezésére.
Itt van például ez a tesztelő platform,
amely lehetőséget ad a kiberbűnözőknek,
hogy leteszteljék a vírusaikat,
mielőtt a világra szabadítanák őket.
Egy csekély összegért feltölthetik,
hogy lássák, rendben van-e minden.
De van jobb is,
A kiberbűnözők ma már speciális szoftvercsomagot használnak --
üzletiintelligencia- és riporteszközökkel --
a rosszindulatú kódok terjesztésének menedzselésére.
A rosszindulatú kódok terjesztésének piacvezetője
a Black Hole Exploit Pack szoftvercsomag:
ez okolható a rosszindulatú szoftverek terjesztésének közel egyharmadáért
az elmúlt néhány negyedévben.
Telepítési útmutatót adnak hozzá,
videós beállítási segédletet és --
el sem hiszem -- még technikai támogatást is.
Küldesz egy emailt a kiberbűnözőknek, és elmagyarázzák neked,
hogyan állítsd be az illegális hekkelő szerveredet.
Akkor most megmutatom, hogy néz ki egy rosszindulatú kód mostanában.
Amit itt látnak, az két rendszer,
egy támadó, melyet Mátrixosra és ijesztőre vettem,
és egy áldozat, mely olyan, mint az otthoni vagy a munkahelyi gép.
Normálisan ezek jó messze vannak egymástól,
a Föld vagy az internet ellentétes oldalán,
de most egymás mellé raktam őket,
mert így sokkal érdekesebb lesz a dolog.
Nos, sok módja van annak, hogy egy gép megfertőződjön.
Biztos volt már dolguk valamelyikkel.
Gondolom, kaptak már emailt
efféle szöveggel, hogy: "Üdv, én nigériai bankár,
és akar adni neked 53 milliárd dollár,
mert szimpatikus az tiéd arc."
Vagy itt van a funnycats.exe, mely, úgy hírlik,
egész jól teljesített nemrég, Kína Amerika-ellenes kampányában.
Tehát sok módja van annak, hogy a gép elkapjon egy vírust.
Megmutatom néhány kedvencemet.
Ez itt egy kis USB kulcs.
Nos, hogy veti be az ember ezt egy vállalatnál?
Például megpróbálhat kis aranyosnak tűnni.
Jaaaaj.
Vagy ahogy most lesz, félszegnek és szánalmasnak.
Tehát vegyük ezt a forgatókönyvet: Besétálok az önök vállalatához,
félszegnek és szánalmasnak tettetem magam, a CV-met mutogatom,
melyet leöntöttem kávéval,
és megkérem a recepcióst, hogy dugja be az USB-t,
és nyomtasson ki egy újat.
Vessünk egy pillantást az áldozatra.
Most pedig bedugom az USB-t.
Néhány másodperc múlva
a számítógépen események kezdődnek, csak úgy maguktól,
ami többnyire rosszat jelent.
Ez persze normálisan
pár másodpercbe telik, igen-igen gyorsan,
csak lelassítottam,
hogy lássuk a támadás kibontakozását.
Amúgy a rosszindulatú szoftver nagyon unalmas.
Így néz ki a rosszindulatú kód.
Néhány másodperc múlva, a bal oldalon,
látni fogjuk, hogy a támadó képernyőjén érdekes új szöveg jelenik meg.
Ha most az egeret ráviszem erre --
ezt hívják parancssornak --
ezzel navigálhatunk a számítógépen --,
akkor hozzáférünk a másik gép adataihoz.
Például bekapcsolhatjuk a webkamerát.
Ez nagyon kínos tud lenni néha.
Vagy, hogy a lényegre térjek,
elindíthatok egy programot, pl. személyes kedvencemet,
a Windows Számológépet.
Hát nem elképesztő, milyen mértékben képes
átvenni a támadó az irányítást egy ilyen egyszerű művelettel?
És most lássuk a rosszindulatú kódok
terjesztésének leggyakoribb módszerét.
Meg fogok nyitni egy weboldalt,
amelyet magam írtam.
Borzasztó oldal, szörnyű grafikával.
És van itt benne egy megjegyzés rész,
ahol észrevételeket lehet fűzni az oldalhoz.
Biztos használtak már ilyesmit korábban.
Sajnálatos módon a megírásakor
a fejlesztő kissé kapatos lehetett,
mert sikerült megfeledkeznie
mindenről, amit a biztonságos kódolásról tanult.
Képzeljük el tehát, hogy a támadó --
legyen a neve Hekk Elek a hekk kedvéért --
beilleszt a kódba egy huncut részletet.
Így fest a szkript.
Ez egy kód, amely a weboldalon fog kiértékelődni.
Tehát elküldöm az "észrevételt",
majd a megtámadott számítógépen
megnyitok egy böngészőt,
azzal pedig a weboldalamat:
www.incrediblyhacked.com [www.csodahogymeghekkeltek.com]
Figyeljék meg, hogy pár másodperc múlva
átirányítás történik.
Arra webcímre, amely fölül látszik,
és amelyet úgy hívnak, hogy microshaft.com.
Itt a böngésző összeomlik, mert beleszalad egy exploit packbe,
és előpattan egy ál-antivírus.
Ez egy olyan vírus, amelyik antivírusszoftvernek álcázza magát;
nekilát átvizsgálni a rendszert,
és lám, mi pattan elő megint:
egy sor nyugtalanító figyelmeztetés.
Né' má', egy gyermekpornós proxy szerver!
Ezt tényleg el kéne takarítani innét!
És ami igazán megalázó az egészben:
nem elég, hogy a támadónak hozzáférést ad az adataidhoz,
de amikor végez a vizsgálattal, azt mondja neked,
hogy ha azt akarod, hogy eltakarítsa az ál-vírusokat,
regisztrálnod kell a terméket.
Nos, jobban szerettem, amikor a vírusok még "ingyenbe" voltak.
(Nevetés)
Az emberek manapság még fizetnek is a kiberbűnözőknek,
hogy azok vírusokat futtassanak,
ami rendkívül bizarr.
Akkor most váltsunk témát.
Napi 250 ezer rosszindulatú kód hajszolása
nagy kihívás,
és a számok egyre csak nőnek,
egyenes arányban a stresszránc hosszával itt a homlokomon.
Szeretnék röviden beszélni
egy hekkercsoportról, mely után egy évig nyomoztunk
és amelyet meg is találtunk,
ami ritka öröm a szakmában.
Nos, ez egy széleskörű együttműködés volt,
Facebookos tagokkal, független kutatókkal és
voltak a Sophostól is.
Itt van egy pár dokumentum,
melyet a kiberbűnözőink töltöttek fel
egy felhőszolgáltatásra, olyanra, mint a Dropbox és a SkyDrive,
amilyent talán önök is használnak.
Legfölül látható egy részlet a forráskódból.
Ez mindennap elküld a kiberbűnözőknek
egy szövegüzenetet arról, hogy mennyi pénzt
kerestek aznap:
ha úgy tetszik, egy kiberbűnözői számlaösszesítést.
Ha jobban szemügyre vesszük, van ott egy számsorozat,
amely orosz telefonszámoknak felel meg.
Világos, hogy ez azért érdekes,
mert lehetőséget ad arra, hogy megtaláljuk a kiberbűnözőinket.
Alatta, pirossal kiemelve,
a másik forráskódrészletben,
ott ez a rész: "leded:leded".
Ez egy felhasználói név,
olyasmi, mint a Twitteren van.
Nézzük tovább.
Van itt még egy pár érdekes dolog,
amit a kiberbűnözők feltöltöttek.
Biztos sokan használnak itt okostelefont,
hogy fotózzanak a konferencián, és feltegyék valahová a képeket.
A modern okostelefonok érdekes vonása,
hogy ha elkészül egy fotó,
akkor beágyazódnak annak a helynek a GPS-adatai is, ahol a kép készült.
Mostanában sok időt töltök az
internetes randihelyeken --
természetesen kutatási céllal --,
és észrevettem, hogy kb. 60%-a
a profilképeknek ezeken az oldalakon
tartalmazza a GPS-koordinátáit annak a helynek, ahol a kép készült,
ami elég ijesztő,
mert az ember nem adja meg a lakcímét
mindenféle idegennek,
ugyanakkor habozás nélkül kiadjuk a GPS-koordinátáinkat
plusz-mínusz 15 méter pontossággal.
Ahogy a kiberbűnözőink is tették.
Íme egy fotó, mely Szentpétervárra vezet.
És most bevetünk egy elképesztően jó hekkereszközt.
A Google-t.
Az emailcím, a telefonszám
és a GPS-adatok alapján találtunk két hirdetést:
középen egy BMW-ét, melyet a kiberbűnözők árulnak,
kétoldalt egy másikat, melyen szfinx cicákat kínálnak eladásra.
Az utóbbi kissé eltér a sztereotípiától.
Még egy kis keresgélés, és megvan a kiberbűnözőnk.
Gondoljanak bele: ezek itt kemény kiberbűnözők,
akik nemigen adnak ki információt magukról.
És akkor még mi mindent nem szedhetnénk össze
azokról, akik itt a teremben ülnek!
Még egy kis keresgélés a profil alapján,
és már van is egy fotó az irodájukról.
A második emeleten működtek.
És láthatnak néhány fotót
a férfi üzlettársától is,
melyek elárulják, hogy miféle képeket kedvel.
Kiderült, hogy tagja az Orosz Pornówebmesterek Szövetségének.
Ez az a pont, ahol a kutatás lelassul.
A kiberbűnözők egész jól elzárták a profiljukat.
És itt egy nagy lecke
mindannyiunknak közösségi médiákból és mobil eszközökből.
Barátaink, családtagjaink és kollégáink
megtörhetik a biztonságunkat akkor is, ha magunk vigyázunk.
Ez itt a MobSoft, egyike azoknak a cégeknek,
melyek a kiberbűnözőbanda tulajdonában voltak.
És kiderült, hogy a MobSoft
50%-os tulajdonosa
feladott egy álláshirdetést,
melyben szerepelt egy telefonszám
a kódban mutatottak közül.
Mária, a hirdető,
az egyik kiberbűnözőnk feleségének bizonyult.
A közösségi oldalain olyanok voltak a beállítások,
mintha csak azért kattintgatott volna rájuk,
hogy kiteregesse magát.
A nyomozás végére --
ezen a linken elolvashatják a teljes 27 oldalas jelentést --
még a kiberbűnözők
karácsonyi bulijáról is voltak képeink,
amikor kirándulni voltak.
Igen, a kiberbűnözők is rendeznek karácsonyi bulit,
mint kiderült.
Gondolom, kíváncsiak rá, mi lett a fickókkal.
Hamarosan rátérek arra is.
De váltsunk témát megint az utolsó kis demonstrációhoz.
Mutatok egy hihetetlenül egyszerű alaptechnikát,
mely feltárja, milyen sok információt
adunk ki magunkról.
A dolog releváns is, mert TED-közönségként érint mindegyikőnket.
Akkor van ez, amikor az ember a zsebében kotorász,
és kétségbeesetten igyekszik színházi üzemmódba kapcsolni a mobilját.
Nyilván tudják, mit jelent az,
hogy vezeték nélküli hálózat keresése.
Ez történik, valahányszor előveszik az iPhone-jukat vagy a Blackberryjüket,
hogy rácsatlakozzanak olyasmire, mint a TEDAttendees [TEDResztvevok].
De azt valószínűleg nem sejtették,
hogy ilyenkor szétsugárzódik azoknak a hálózatoknak
a listája is, amelyekre korábban csatlakoztak,
még akkor is, ha nem használták aktívan a vezeték nélkülit.
Tehát lefuttattam egy kis keresést.
Egy kissé visszafogottabb voltam, mint a kiberbűnözők,
akiket nem nagyon izgatnak a törvények.
Itt van tehát a mobilom.
Rendben? Itt ez a lista a vezeték nélküli hálózatokról.
TEDAttendees, HyattLB. Mit gondolnak, hol szálltam meg?
Az otthoni hálózatom, PrettyFlyForAWifi --
szerintem elég jó név.
Sophos_Visitors, SANSEMEA -- ezekkel a cégekkel dolgozom.
Loganwifi, ez Bostonban van. HiltonLondon.
CIASurveillanceVan. [CIALehallgatoKocsi]
Egyik konferenciánkon használtuk ezt,
mert arra gondoltunk, hogy ettől kitöri a frász az embereket,
ami mókás dolog.
Így buliznak a kockafejűek.
Tegyük a dolgot egy kicsit izgalmasabbá.
Beszéljünk önökről.
23%-uk járt mostanában Starbucksban
és használta ott a vezeték nélküli hálózatot.
Kezd érdekesebbé válni a dolog.
46%-ukat hozzá tudtam kötni valamilyen céghez --
XYZ_Alkalmazottak hálózatnév.
Nem egy egzakt tudomány, de elég pontos.
761 személy esetében azonosítani tudnék egy hotelt, ahol mostanában volt,
abszolút pontossággal ki tudnám bökni a helyet is a glóbuszon.
234 személyről tudom önök közül, hogy hol lakik.
A vezeték nélküli hálózatuk neve annyira egyedi,
hogy képes voltam kiszúrni
olyan adatokból, amelyek szabadon elérhetők az interneten,
minden hekkelés és ravasz trükk nélkül.
És meg kell említenem azt is,
hogy vannak, akik a nevüket használják,
pl. "James Lyne iPhone-ja".
2%-uk hajlik a túlzott profanitásra.
Tehát van egy kis elgondolkodni való:
Miközben ezeket az új alkalmazásokat és mobil eszközöket használjuk,
miközben ezekkel a csillogó új játékokkal szórakozunk,
ugyan mennyi kényelmet kapunk
a magánélet és biztonság kockáztatásáért?
Ha legközelebb telepítenek valamit,
nézzék meg a beállításokat, és kérdezzék meg maguktól:
"Olyan információ ez, amit tényleg meg akarok osztani?
Nem élhet vissza ezzel valaki?"
Gondosan mérlegelnünk kell azt is,
hogyan fejlesszük a jövő tehetségeit.
Mert a technológia elképesztő ütemben változik,
és az a 250 ezer rosszindulatú szoftver
nem sokáig marad ennyi.
Van egy aggasztó trend,
hogy miközben az iskolák manapság egyre több
olyan fiatalt bocsátanak ki, akik ismerik a technológiák használatát,
egyre kevesebben vannak azok, akik az alapozó tárgyakat is tanulják,
hogy megértsék, hogyan működik a technológia a motorháztető alatt.
Az UK-ban 2003. óta 60%-os a csökkenés,
és a statisztikák világszerte hasonlóak.
És a jogi kérdésekről is el kell gondolkodni ezen a területen.
A kiberbűnözőket, akikről beszéltem,
a dollármilliók ellopása ellenére,
még mindig nem tartóztatták le,
és a dolgok állása szerint, soha nem is fogják.
A törvények többsége határon belüli a végrehajtás tekintetében,
szemben a kiberbűnözéssel, ahol az internet
értelemszerűen határtalan és nemzetközi.
Az országok közt nincs megegyezés, amitől ez a terület
rendkívül nagy kihívás jogi szempontból.
De a legnagyobb kérésem ez:
Nemsoká távoznak innen,
és megdöbbentő dolgokról olvasnak majd az újságokban.
Arról, hogy a rosszindulatú szoftverek hihetetlen
és rémisztő dolgokat művelnek.
De ennek 99%-a azért sikerül,
mert az emberek a minimálisat sem teszik meg ellene.
Tehát a kérésem ez: Menjenek fel a Netre,
nézzenek utána, mi a minimum a legjobb gyakorlatban,
nézzenek utána, hogyan kell frissíteni a számítógépüket.
Használjanak biztonságos jelszót.
Ügyeljenek arra, hogy más jelszavuk legyen
minden webhelyhez és onlájn szolgáltatáshoz.
Kutassák fel az onlájn erőforrásokat. Használják őket.
Az internet fantasztikus erőforrás
az üzlethez, a politikai kifejezéshez,
a művészethez és a tanuláshoz.
Segítsenek, hogy ez a mi biztonsági közösségünk
sokkal, de sokkal nehezebbé tehesse az életet
a kiberbűnözők számára.
Köszönöm.
(Taps)