Tänane on seotud normaalsuse ja ekstreemsuse väljakutsumisega.
Tänane on õppetund õpitud unustama.
Ja mis oleks parem viis õpitu unustamiseks kui alustada oma teekonda lõpust ning liikuda tagasi
algusesse.
Ja mis oleks parem viis küsimiseks, mis on hästi aktsepteeritav ja normaalne kui
kosutav ja iga päevane klaas piima?
Piima allikas ei ole mingi suur saladus: seda saadakse lehmadelt.
Aga see on umbes kaugeim koht kuhu enamik inimesi jälgib piima teekonda tema külmutatud
poe ümbrisesse.
Suur osa meist kasvab üles mõeldes, et lehmad on loodud lüpsmiseks.
Me võime arvata, et neil on lõpmatu varu piima ja isegi seda, et neid peab lüpsma
surve vähendamiseks.
Aga vaatame seda korraks kriitiliselt.
Lehmad on imetajad, nagu meie.
Ja imetajad toodavad piima ühel põhjusel: et toita oma lapsi.
Lehmad kannavad oma vasikaid 9 kuud, nagu meie, nad lakteerivad oma vasikate toitmiseks,
nagu meie, ja peale võõrutamist nad lõpetavad piima tootmise, nagu meie.
Selleks, et oleks olemas pidev varu lehmapiima inimeste tarbimise jaoks, vajame me pidevat
varu tiineid lehmi.
Piimatööstuses toimub lehmade korduv seemendamine, mis on ilus sõna vägistamisele.
Liikumist tõkestavad masinad millega lehmi kinni hoitakse kutsutakse
piimatööstuses, vähemalt Ameerikas, "vägistamis pink", nii et see ei ole mingi väljamõeldud mõiste
vegan aktivistide poolt.
Kui lehm poegib, jõuame me järgmise takistuseni meie piima teekonnal.
Vasikad pealegi joovad ju oma ema piima.
Kindlustamaks seda, et meil oleks pidev piimavaru, peab vasikad eemaldama
kohe peale sündi.
See on täpselt see, mis toimub piimatööstuses.
Kui vasikas on isane, siis ta saadekase vasikaliha farmi, kus ta seotakse kinni, liikumisvõimetu,
või lukustatakse puuri, kus ta ei saa isegi ümber pöörata kuniks ta tapetakse ajal mil
ta on kõigest mõned nädalad vanad.
Vasikliha, tööstus mille vastu on isegi paljud lihasööjad, ei eksiteeriks piimatööstuseta.
Iga tops jogurtit, iga lusikatäis jäätis and iga klaas piima on seotud otse
nende vasikate surmadega.
Aga ma ei ole veel päris valmis piima jälgimisega meie hommikusöögihelveste kausini.
Ajal, mil vasikate tapmine on kindlasti juba õudne, me ei saa unustada emasid
kes jäetakse maha.
Lehmadel tekib tugev side enda vasikatega ja nad nutavad peale nende ära võtmist päevi.
Kui Newbury elanikud helistasid politseisse häirivate häälte üle, mis tulid
Sunshine Dairy farmist ööpäev läbi, politsei seletas, et
ema lehmad "nutsid taga endast lahutatud vasikaid" - aga pole vaja muretseda
"lehmad ei ole ahastuses ja need on normaalsed helid farmi praktika juures".
See ei ole antropomorfiseeriv.
See on ema lein ja seda on täiesti südantmurdev pealt vaadata.
Piimalehmade kehad annavad tavaliselt peale 4 kuni 5 aastat alla ja neile viidatakse kui "ära kasutatud",
olenemata sellest, et nende naturaalne eluiga on 20 aastat või enam.
Nad saadetakse tapmisele, saamaks odavat liha ja loomatoitu, kuulutatuna inimestele tarbimiseks kõlbmatuks.
Tapamajas seisavad need paljud emad silmitsi viimase brutaalse lahutamisega
oma järgmisest lapsest.
Ametlikke statistikaid on raske kätte saada, sest suurem osa uuringutest keskenduvad majanduslikule kulule
"loote raiskamisel", esineb erinevaid andmeid, et ligikaudu 10%-70% lehmadest saabuvad
tapamajja kui nad on tiined.
Aga see viimane ja kõige jubedam ema ja lapse lahutamine oli viimane osa
järjestikudest tiinustest ja kaotustest.
Kui me lähme edasi oma piimalehma alguseni, esimese tiinuse algusesse,
enne kui temast sai katkine, tühi kest, mis teatud hetkel peale hullu
nõudmisi lühikese elu jooksul kokku kukkus, jõuame me tema sünnini.
Hetk, mil ta tuli maailma, silmad avatud ja uhiuus.
Hetk, mil ta võeti oma ema juurest ära.
Mäletate, me rääkisime, mis juhtub isaste vasikatega, kes saadetakse vasikalihaks.
Ka emased piimatööstuse vasikad eraldatakse oma emadest.
Aga neid hoitakse lähedal kuni nad hakkavad oma emasid asendama, et rahamasin käiks edasi.
Et piim voolaks.
Nii et iga suur toidupood, nurgapood, bensiinijaam oleks varustatud
selle kosutava, normaalse, igati tavalise tootega.
Meile müüakse mäda täis
maksimaalsust mis on vägistamise, orjastamise, röövimise, kuritarvitamise, haiguste, piinamise,
lapsetappu ja mõrva tulemus -
valgeks pestuna pilt
kosutavast toidust.
Nagu ütles vegan aktivist Gary Yourofsky,
see on parim võlurtrikk, mis on eales tehtud.
Ja inimesed ütlevad, et veganism on ekstreemne.
Loomsed saadused mida me tajume kui midagi ilmalikku, samal ajal kui see on vastupidi konstrueeritud, avaldavad põikpäise
keerulise ja, lihtsalt öelduna, eetiliselt väljakutsuva teekonnaga geneesises läbi
protsessi ja tootmise tooteni välja.
Teisiti öelduna, looma sünnist, läbi vangistuse, kuritarvitamise, tapmise ja
laipade halvustamise kuni särava, rõõmsa, poevalmis tooteni, mida me sõnasõnalt ära sööme
ilma mõtlemata, mida loomad läbi elasid.