Passivt sukker dræber?
Nej, vent.
Passiv rygning dræber.
Det forsager lungekræft.
Det ved jeg, fordi i 1986, da USAs embedslæge fortalte os det,
hvad gjorde vi da?
Vi førte massive kampagner.
Vi begyndte at sætte små sedler på pakkerne, hvor der stod: "Det dræber."
Vi startede også offentlige kampagner, så børnene fik det fortalt.
Det der ville ske en dag, er, at de ville fortælle dig:
"Mor, hvis du ikke stopper med at ryge, så dør du."
Det er rimelig dramatisk.
Det her er en offentlig helbreds krisesituation.
Og vi har en i dag.
Det handler om passivt sukker, og lad mig forklare, hvordan det dræber.
I ved alle hvad primær sukker er, ikke?
Primær sukker, som jeg kalder det, er det som er i frugt, grøntsager,
bælgfrugter, nødder, mælk;
det er laktose, det er godt for dig.
Kroppen ved godt hvordan den skal nedbryde det
med alle proteiner, fibre og vitaminer som følger med.
Det jeg kalder passivt sukker - og jeg opfandt dette udtryk -
er det sukker som er gemt og tilføjet i forarbejdet fødevare.
Det er det, som er slemt.
For det første er det gemt.
Lad os se på det her et øjeblik.
Det er skjult fordi det ikke er hvor du forventer det er,
i dine drikkevare og dit slik.
Det er skjult fordi, halvdelen af det vi spiser kommer fra de færdige madvarer.
Færdige? Ja!
Det er i din suppe.
Tre teskefulde sukker i den suppe.
Det er i dine kiks.
Der er seks teskefulde.
Du siger måske: "Men, jeg spiser kun få at disse."
Ja, en potionsstørrelse er fem kiks.
Kender I nogen som spiser fem kiks?
(Latter)
Fem chips?
Jeg gør ikke. Vel?
De spiser hele røret. Det er teskefulde med sukker.
Og det er overalt.
Når jeg siger overalt,
så mener jeg, i dit brød, i din pizza, i din burger.
Det er i din salatdressing,
selv i Amerikas favoritsauce.
Du læser disse tal korrekt:
der er 24 teskefulde sukker i den flaske.
Ja. Den normale flaske.
Nu siger du måske: "Hold lige, jeg spiser kun lidt."
Ja, men det lægges til.
Og vent, det er ikke det værste.
Efter at have arbejdet 20 år i industrien.
Troede jeg, at jeg havde set den bedste og det værste af industrien.
Nej. For et par uger siden, fandt jeg det værste.
Og det er hvad jeg vil dele med jer i dag.
Lad os sætte modermælkserstatning ind i perspektivet her.
Den bedste mælk for babyer er åbenlyst moderens mælk, brystmælk.
Det indeholder sukker.
Primært sukker.
Syv procent af det, er laktose og det er godt!
Det kan ikke blive bedre for babyen.
Men i mange samfund, lavindkomstssamfund,
de bruger dette - 50% af mødrene ammer ikke.
Og, hvad er der i det?
Mindre laktose og en masse sukker.
Når jeg siger massere sukker, så mener jeg, 61 teskefulde sukker er så meget.
Det er vildt. Det er skræmmende.
Det fortsætter som en afhængighed.
Og nu får en tre-årig tumling lidt at drikke som dette.
Lad mig vise jer størrelse på flasken.
Det indeholder seks teskefulde sukker, bare i den lille ting.
Markedsføringen bedrager, fordi den lader mødre tro:
"Uh, mit barn vokser som en giraf!"
Nej de gør ej! De gror som en flodhest!
(Latter)
Hvad gør vi så?
Vi bliver unge voksne og lader os nu narre af diæter.
Tænk over det et øjeblik.
Du tænker på fedtfattig, ikke?
Nej, det gør det ikke.
Igen, fra viden i industrien, så fungere det således,
når vi fjerner fedt fra et produkt, er det smagsløst,
så hvad gør vi?
Man tilføjer sukker, så din favorit salatdressing,
som måske allerede har sukker i og du ikke ved hvorfor,
pludselig har tre gange så sukkerholdig.
Du forsøger gluten-fri.
Men, nej.
Hvis det kun er fordi det er et modefænomen, så overvej det igen.
Gluten-frit vil ofte have 30-40% mere sukker i, end et normalt produkt.
Så tænker du måske: "Økologisk er godt for min baby! Det er sundt!"
Nej det er ej.
Det organiske mælkeerstatning er den værste gerningsmand.
Det er den som indeholde 61 teskefulde sukker.
Det er næsten et halvt pund.
Det er hvad jeg taler om.
I den lille bøtte, er der så meget sukker.
Hvad gør vi ved det?
Fortæller jeg jer, at ingen skal have sukker?
Nej.
Jeg ville aldrig sige til børn: "Hold dig fra sukker."
Jeg er fra Paris. Jeg ved hvornår jeg behøver et sukkerchok.
Og det er en eclair, lige der.
Chokolade eclairen er hvor jeg får mit sukker fra,
fordi jeg drikker min kaffe sort.
Det er altså mit sukker.
Men den til højre har for meget sukker.
De ser ens ud.
Du ser på de to ting, og du siger: "Åh, det er cirka det samme."
Ja, 260 kalorier hver.
Men forskellen er, at den ene er fyldt med sukker.
Og de ni teskefulde sukker er det samme som en sodavand.
De laver en øgning på din lever.
Her er hvad jeg mener. Se hvad der sker.
Overskudssukkeret omdannes til glykogen.
Glykogen er fedt-lagring til senere.
Insulinen for ikke bragt det ud til musklerne.
Det siger til kroppen: "Jeg kommer efter det senere."
Med mindre du gør det to eller tre gange om dagen,
så bliver det i din mave.
Og du kan ikke komme af med det.
Vi ved der er en direkte korrelation mellem hvor meget passivt sukker du spiser
og højere forekomst af hjerte sygdomme, type 2 diabetes og fedme.
Så hvordan stopper vi denne afhængighed?
Og jeg taler om en afhængighed her.
Lad mig vise jer det.
Det er en scanning af hjernen du ser på billedet
på et normalt individ.
De røde prikker er dopamin.
Det er gevinsten.
Det er "Ahhh!" når jeg bider i min eclair.
Og jeg ved at jeg ikke skal have to eller tre af dem.
Men det der sker ved en afhængighed som dette.
Kan du se forskellen på denne hjernescanning af en kokain afhængig?
Ingen røde prikker. Ingen dopamin.
Belønningssystemet er lukket ned.
Så jeg behøver mere. Mere. Mere.
Og det er hjernescanningen af en overvægtig person.
Jeg kalder det sukkerafhængighed.
Samme fænomen. Jeg trænger til det.
Trænger til det så meget som 22 teskefulde,
30 teskefulde om dagen for teenagere.
Hvordan skal vi løse dette?
Hvordan skal vi løse denne krisetilstand af overvægt hos børn?
Med et advarselssystem.
Det er hvad jeg foreslår.
Vi gjorde det ved tobakken,
hvorfor kan vi ikke gøre det her for vores fødevarer
og få sat en advarsel foran på pakken
i tillæg til de alle tiders informationer som ingen læser, ikke?
Seriøst. Et antal teskefulde.
Og, for hele pakken, ikke for en latterlig portionsstørrelse.
Hvis nu et produkt ikke havde et passivt sukkerindhold,
ingen sukker overhovedet,
skulle vi vise det og give det et grønt mærkat.
Børn vil kunne kende forskellen,
så når det kommer til burger og pommesfrites,
vil de sige til deres mor og far.
"Far, er du sikker på at du vil have
den 57-teskefulde-sukkerholdige falske på dine fritter?
Jeg vil have et nul for mine!"
Det er hvad vi kan gøre. Sammen. Vi kan udrydde fedme blandt børn.
Os, folket, skal tage dette med til [Capitol] Hill.
Tak.
(Bifald)