Kun teen työtäni, ihmiset vihaavat minua.
Itse asiassa, mitä paremmin työni teen,
sitä enemmän minua vihataan.
En ole lappuliisa
enkä hautausurakoitsija.
Olen edistyksellinen, lesbo kommentaattori
Fox Newsissä. (Aplodeja)
Kuulittehan oikein? Varmistaisin vain.
Olen homoseksuaalinen kommentaattori Fox Newsissä.
Kerron teille, miten teen sen
ja mikä on tärkein asia, jonka olen oppinut.
Eli esiinnyn televisiossa.
Väittelen ihmisten kanssa, jotka kirjaimellisesti haluavat tuhota
kaiken mihin uskon, joissakin tapauksissa
he eivät halua minun tai kaltaisteni ihmisten edes olevan olemassa.
Se on kuin Kiitospäivä konservatiivisen sedän kanssa,
potenssiin kymmenen,
ja jota seuraa miljoonapäinen televisioyleisö.
Se on melkein juuri sellaista.
Ja se on vain osa, joka näkyy lähetyksessä.
Saamani vihaposti on uskomatonta.
Yksin viime viikolla sain 238 inhottavaa sähköpostia
ja enemmän vihatviittejä kuin pystyin edes laskemaan.
Minua kutsuttiin idiootiksi, petturiksi, vitsaukseksi,
vittupääksi ja rumaksi mieheksi,
ja tämä vain yhdessä sähköpostissa.
(Naurua)
Mitä olen oppinut
ollessani vastaanottavana osapuolena kaikessa tässä rumuudessa?
Suurin tästä seurannut ymmärrys on, että vuosikymmeniä
olemme keskittyneet poliittiseen korrektiuteen,
mutta enemmän merkitsee emotionaalinen korrektius.
Annan teille pienen esimerkin.
En välitä, jos kutsutte minua lepakoksi [dyke]. Ihan oikeasti.
Välitän kahdesta asiasta.
Ensinnäkin, että kirjoitatte sen oikein.
(Naurua) (Aplodeja)
Pikamuistutuksena, se on D-Y-K-E.
Saattaisitte yllättyä.
Toiseksi, en välitä itse sanasta,
välitän siitä, miten sitä käytätte.
Oletteko ystävällisiä? Oletteko vain naiiveja?
Vai haluatteko todella satuttaa minua henkilökohtaisesti?
Emotionaalinen korrektius on sävy, tunne,
kuinka sanomme, mitä sanomme,
se kunnioitus ja myötätunto, jota toisillemme osoitamme.
Ja olen tajunnut, on että poliittinen suostuttelu
ei ala ideoista, faktoista tai tiedosta.
Poliittinen suostuttelu alkaa olemalla emotionaalisesti korrekti.
Kun menin töihin Fox Newsille,
tunnustan, että
odotin siellä olevan jälkiä matossa
rystysten laahattua maata.
Tuo ei muuten, jos kiinnititte huomiota, ollut emotionaalisesti korrektia.
Mutta liberaalit rinnallani,
me voimme olla omahyväisiä, me voimme olla alentavia,
voimme olla välittämättä kenestäkään, joka ei ole kanssamme samaa mieltä.
Toisin sanoin, voimme olla poliittisesti oikeassa,
mutta emotionaalisesti väärässä.
Ja se tarkoittaa,
että ihmiset eivät pidä meistä. Vai mitä?
Joten tässäpä jotain, mitä ette odottaneet:
konservatiivit ovat todella mukavia.
Eivät siis kaikki heistä
eivätkä ne, jotka lähettävät minulle vihapostia.
Mutta yllättyisitte.
Sean Hannity on yksi mukavimmista miehistä,
joita olen koskaan tavannut.
Hän käyttää vapaa-aikansa
yrittäen järjestää henkilökunnalleen sokkotreffejä,
ja tiedän, että jos minulla koskaan olisi ongelma,
hän tekisi kaikkensa auttaakseen.
Uskon, että Sean Hannity on
99-prosenttisesti poliittisesti väärässä,
mutta hänen emotionaalinen korrektiutensa on hämmentävän vaikuttavaa,
ja siksi häntä kuunnellaan.
Koska et saa ketään olemaan samaa mieltä kanssasi,
jos he eivät ensin kuuntele sinua.
Käytämme niin paljon aikaa puhuessamme toistemme ohi
emmekä tarpeeksi aikaa selvittääksemme erimielisyytemme,
ja jos voimme löytää myötätuntoa toisiamme kohtaan
on meillä myös mahdollisuus rakentaa riidaton perusta.
Kuulostaa todella teennäiseltä,
seisoa täällä sanomassa näin,
mutta kun yritätte toimia niin,
se osoittautuu todella voimalliseksi.
Kun joku sanoo vihaavansa maahanmuuttajia,
yritän kuvitella, kuinka peloissaan heidän täytyy olla,
että heidän yhteisönsä muuttuu.
Kun joku sanoo, ettei pidä opettajien liitoista,
arvelen heidän olevan järkyttyneitä nähdessään
lastensa koulutuksen menevät viemäristä alas,
ja he vain etsivät syntipukkia.
Haastenamme on löytää myötätuntoa toisiamme kohtaan,
kuten haluaisimme heillä olevan meitä kohtaan.
Se on emotionaalista korrektiutta.
En sano, että se on helppoa.
Keskimäärin 5,6 kertaa päivässä
joudun estämään itseäni vastaamasta
jokaiseen vihapostiini puuskalla halpamaisia hävyttömyyksiä.
Koko tämä myötätunnon
ja yhtäläisyyksien löytäminen vihollistesi kanssa
on tavallaan minulle poliittis-henkinen harjoitus,
enkä minä ole Dalai Lama.
En ole täydellinen, mutta olen optimistinen,
koska en saa vain vihapostia.
Saan paljon todella mukavia kirjeitä.
Ja yksi kaikkien aikojen suosikeistani alkaa:
"En ole poliittisten suuntaustesi suuri ihailija
enkä myöskään joskus käsittämättömän logiikkasi,
mutta ihailen sinua suuresti henkilönä."
Tämä tyyppi ei ole samaa mieltä kanssani, vielä.
(Naurua)
Mutta hän kuuntelee, ei siksi mitä sanoin
vaan miten sen sanoin,
ja jollain tavalla, vaikkemme ole koskaan tavanneet,
olemme onnistuneet luomaan yhteyden.
Se on emotionaalista korrektiutta,
ja sillä tavoin aloitamme keskusteluja,
jotka todella johtavat muutokseen.
Kiitos.
(Aplodeja)