כבר היום זה קורה
אפשר להוריד מוצרים מהרשת --
נתוני מוצרים, למען הדיוק, מהרשת --
אולי לשנות אותם קצת ולהתאים אותם
להעדפות האישיות ולטעם האישי שלכם,
ואז לשלוח את המידע הזה
למכונה שולחנית
שתייצר אותו עבורכם על המקום.
אנחנו יכולים ממש לבנות עבורכם,
במהירות רבה,
אובייקט ממשי.
הסיבה שאנו יכולים לעשות זאת
נשענת על טכנולוגיה מתפתחת
שנקראת ייצור בשכבות,
או הדפסה בתלת-ממד.
זו מדפסת תלת-ממד.
הן קיימות כבר
כמעט 30 שנה,
שזה די מדהים כשחושבים על זה,
אבל הן רק מתחילות
לחדור לזירה הציבורית.
בדרך כלל ניקח נתונים,
כמו הנתונים של עט כאן,
שהם ייצוג גאומטרי של המוצר בתלת-ממד,
ונעביר את הנתונים הללו יחד עם חומר
למכונה.
התהליך שיקרה במכונה
הוא ששכבה אחר שכבה המוצר הזה יבנה.
ואז נוכל להוציא את המוצר הפיזי,
מוכן לשימוש,
או, אולי, להרכיב ממנו משהו אחר.
אבל אם המכונות האלה קיימות כבר קרוב ל30 שנה,
מדוע לא שמענו עליהן?
כי ככלל הן היו לא יעילות,
בלתי נגישות,
הן לא היו מהירות מספיק,
הן היו די יקרות.
אבל היום,
זה הולך ומתממש
שהן הופכות למוצלחות.
הרבה מחסומים נפרצים.
זה אומר שאתם תוכלו
בקרוב להשתמש באחת מהמכונות האלו,
אם לא כרגע.
וזה ישנה וישבש
את עולם הייצור,
וללא ספק ישנה את חיינו, את העסקים שלנו,
ואת חיי ילדינו.
אז איך היא עובדת?
בדרך כלל היא קוראת נתוני תיב"מ,
שהם נתוני עיצוב מוצר
המופקים באמצעות תוכנות עיצוב מוצר מקצועיות.
וכאן אתם יכולים לראות מהנדס --
יכול להיות ארכיטקט או מעצב מוצר מקצועי --
מייצר מוצר בתלת-ממד.
והנתונים האלו נשלחים למכונה
שפורסת אותם
לחתכים דו ממדיים של המוצר
לכל האורך --
כמעט כמו פריסה של נקניק.
והנתונים האלה, שכבה אחר שכבה, מועברים למכונה,
מבסיס המוצר
והחומר מוזרק, שכבה על שכבה,
שכבה חדשה של חומר מתמזגת עם שכבה קיימת
בתהליך של הוספה.
והחומר הזה שמוזרק
מתחיל בצורה של נוזל
או בצורה של אבקה.
הליך החיבור יכול לקרות
על ידי התכה והזרקה או הזרקה ואז התכה.
כאן אנחנו יכולים לראות מכונת סינטור לייזר שפותחה על ידי חברת EOS.
המכונה משתמשת למעשה בלייזר
כדי לאחד את השכבה החדשה של החומר עם השכבה הקודמת.
ולאחר זמן --
די מהר למעשה, בתוך מספר שעות --
אנחנו יכולים לבנות מוצר פיזי,
מוכן להוצאה מהמכונה ולשימוש.
וזה רעיון די יוצא מן הכלל,
אך הוא קיים במציאות היום.
אז כל המוצרים שאתם רואים כאן על המסך
יוצרו באותה הדרך.
הם כולם הודפסו בתלת-ממד.
ואתם יכולים לראות,
שהם נעים מנעליים,
טבעות שייוצרו מפלדת אל-חלד,
כיסויי טלפון מפלסטיק,
ועד שתלים לעמוד השדרה, לדוגמה,
שנוצרו מטיטניום מדרגה רפואית,
וחלקי מנוע.
אבל מה שתבחינו לגבי כל המוצרים האלו
זה שהם מאוד, מאוד מורכבים.
העיצוב הוא די יוצא מן הכלל.
בגלל שאנחנו מקבלים את הנתונים בצורת תלת-ממד,
פורסים אותם לפני שהם מועברים למכונה,
אנחנו בעצם יכולים ליצור מבנים
מורכבים יותר
מאשר בכל טכנולוגית ייצור אחרת --
או, למעשה, בלתי ניתנים לבנייה בשום דרך אחרת.
ואפשר ליצור חלקים עם רכיבים נעים,
צירים, חלקים בתוך חלקים.
כך שבמקרים מסוימים, אנחנו יכולים לבטל לחלוטין
את הצורך בעבודת כפיים.
זה נשמע מצוין.
זה מצוין.
יכולות להיות לנו מדפסות תלת-ממד היום
שבונות מבנים כמו אלו.
זה בגובה של כמעט שלושה מטר.
וזה נבנה
על ידי הנחה של אבן חול מלאכותית שכבה על גבי שכבה
בשכבות בעובי של בערך חמישה עד עשרה מילימטר --
ולאט לאט המבנה הזה גדל.
זה נוצר על ידי חברת אדריכלות בשם "שירו".
ואפשר ממש ללכת בתוך זה.
ובקצה שני של הספקטרום,
זה מיקרו-מבנה.
הוא נוצר על ידי הנחת שכבות
של כארבעה מיקרון.
כך שבעצם הרזולוציה היא די פנטסטית.
רמת הפירוט שאפשר לקבל היום
היא די מדהימה.
אז מי משתמש בזה?
בדרך כלל, בגלל שאנו יכולים ליצור מוצרים מאוד מהר,
משתמשים בזה מעצבי מוצר,
או כל אחד שרצה לייצר אב טיפוס למוצר
ולייצר מהר או לייצר ולעצב מחדש עיצוב מסוים.
ובעצם מה שגם די מדהים בטכנולוגיה הזו
זה שניתן לייצר מוצרים מותאמים אישית בייצור המוני.
יש מעט מאוד יתרון לכמות
כך שניתן לייצר עכשיו מוצרים ייחודיים מאוד בקלות.
ארכיטקטים, לדוגמה,
רוצים לייצר אבות טיפוס לבניינים.
שוב, אתם יכולים לראות,
זה בניין האוניברסיטה החופשית של ברלין
הוא תוכנן על ידי "פוסטר ושות'".
שוב, בלתי ניתן לבניה בשום דרך אחרת.
וקשה מאוד אפילו ליצירה ביד.
עכשיו, זה רכיב של מנוע.
הוא פותח על ידי חברה שנקראת "ווית'ין טכנולוגיות"
ו"3T RPD".
הוא מלא בהמון פרטים
בתוך העיצוב שלו.
עכשיו הדפסה בתלת-ממד
יכולה לנפץ מחסומים בעיצוב
שקוראים תיגר על מגבלות הייצור
של ייצור המוני.
אם נפרוס את המוצר הזה שממש יושב כאן,
אתם יכולים לראות שיש לו מספר תעלות קירור העוברות דרכו,
שהופכות אותו למוצר יעיל יותר.
אי אפשר לייצר אותו בשיטות ייצור רגילות
גם אם הייתם מנסים לעשות זאת בצורה ידנית.
הוא יעיל יותר
כי עכשיו אנחנו יכולים לייצר את כל החורים האלה בתוך האובייקט
שמצננים נוזל.
ומשתמשים בו בתעשיות התעופה, החלל
ובתעשיית הרכב.
הוא חלק קל יותר
והוא מבזבז פחות חומר.
כך שהיעילות והביצועים הכוללים שלו
עולים במעט על מוצרים רגילים המיוצרים בייצור המוני.
ואז, אם ניקח את הרעיון הזה
של יצירת מבנה מאוד מסובך
אפשר ליישם אותו למבני כוורת
ואז להשתמש בהם בשתלים.
בדרך כלל שתל
יעיל יותר בגוף
אם יש בו יותר נקבוביות
כי רקמת הגוף שלנו תגדל לתוכו.
יש סיכוי נמוך יותר לדחייה.
אבל זה מאוד קשה לייצר את זה בשיטות הרגילות.
באמצעות הדפסת תלת-ממד,
אנו למדים היום
שאנחנו יכולים לייצר שתלים טובים בהרבה.
ולמעשה, מאחר ואנחנו יכולים ליצור
מוצרים ייחודיים, לפי דרישה, בייצור המוני,
אנחנו יכולים ליצור שתלים
מותאמים ספציפית לאדם מסוים
אז כפי שאתם רואים,
הטכנולוגיה הזו והאיכות של הדברים שיוצאים מהמכונות היא פנטסטית.
ואנחנו מתחילים לראות אותה בשימוש
ליצירת מוצרי קצה.
ולמעשה, ככול שרמת הפירוט גדלה,
רמת האיכות משתפרת,
מחירי המכונות צונחים
והן נעשות מהירות יותר.
הן גם קטנות היום מספיק
כדי לשבת על שולחן עבודה.
אפשר לקנות היום מכונה בכ300 דולר
שאתה יכול לייצר בעצמך,
שזה די מדהים.
אבל אז עולה השאלה,
למה אין לכולנו אחת כזו בבית?
בגלל, פשוט, שרובנו כאן היום
לא יודעים איך לייצר את הנתונים
שמדפסת תלת-ממד יודעת לקרוא.
לו נתתי לכם מדפסת תלת-ממד,
לא הייתם יודעים איך להורות לה
לייצר מה שאתם רוצים.
אך יש יותר ויותר
טכנולוגיות, תוכנות ותהליכים היום
שמסירים את המחסומים האלו.
אני מאמינה שאנחנו נמצאים כעת בנקודת מפנה
שבה זה כבר משהו
שלא נוכל להימנע ממנו.
הטכנולוגיה הזו
הולכת ממש לשבש
את עולם הייצור
ולדעתי, להביא למהפכה
בייצור.
אז היום,
אתם יכולים להוריד מוצרים מהרשת --
כל דבר שתמצאו על השולחן שלכם,
כמו עטים, משרוקיות, מסחטות לימון.
אתם יכולים להשתמש בתוכנות כמו "גוגל סקאץ'-אפ"
כדי ליצור מוצרים מאפס
בקלות רבה.
הדפסה בתלת-ממד יכולה לשמש גם
להורדת חלקי חילוף מהרשת.
אז דמיינו שיש לכם, נגיד,
שואב אבק בבית
והוא התקלקל. אתם צריכים להחליף איזה חלק,
אבל אתם מגלים שהפסיקו לייצר את שואב האבק הזה.
אתם יכולים לדמיין את עצמכם מתחברים לרשת --
זו המציאות --
ומוצאים את החלק הזה
מבסיס נתונים של גאומטריות
של המוצר הזה שייצורו הופסק
ומורידים את המידע הזה, את הנתונים,
ומייצרים לעצמכם את המוצר הזה בבית,
מוכן לשימוש, לפי דרישתכם?
ולמעשה, מאחר ואנחנו יכולים לייצר חלקי חילוף
עם דברים המכונות
פשוטו כמשמעו מייצרות את עצמן.
ישנן מכונות המייצרות את עצמן.
אלו חלקים של מכונת "רפ-ראפ",
שהיא סוג של מדפסת שולחנית.
אך מה שמעניין את החברה שלי בעיקר
זו העובדה שאפשר לייצר
מוצרים יחידניים ויחידים במינם בייצור המוני.
אין צורך לייצר כמויות
של אלפי מיליונים
או לשלוח את המוצר לייצור בהזרקת פלסטיק בסין.
אפשר פשוט לייצר אותו פיזית על המקום.
מה שאומר
שאנחנו יכולים עכשיו להציג לציבור
את הדור הבא של ההתאמה האישית (של מוצרים).
זה משהו שכבר אפשרי היום,
שאתם יכולים לכוון בצורה אישית
איך אתם רוצים שהמוצרים שלכם יראו.
כולנו מכירים את הרעיון
של קסטומיזציה או התאמה אישית.
מותגים כמו "נייקי" עושים זאת.
זה קיים בכל רחבי הרשת.
למעשה, כל מותג גדול ומוכר
מאפשר לכם
להשפיע על המוצרים שלו
על בסיס יומי --
החל במכוניות סמארט
דרך פראדה
ועד ריי באן, לדוגמה.
אך אלו אינן באמת דוגמאות של התאמה אישית המונית.
אלו דוגמאות של ייצור גרסאות,
גרסאות שונות של אותו מוצר.
מה שאפשר לעשות עכשיו זה באמת להשפיע על המוצר שלכם
ולשנות את הצורה של המוצר שלכם.
אני לא בטוחה לגביכם,
אבל קרה לי בעבר
שנכנסתי לחנות וידעתי בדיוק מה אני רוצה
וחיפשתי בכל מקום אחר המנורה המושלמת הזו
שאני יודעת איפה אני רוצה שתשב בבית שלי
ואני פשוט לא מצליחה למצוא את הדבר הנכון,
או את התכשיט המושלם
כמתנה או לעצמי.
תארו לעצמכם שאתם יכולים עכשיו
להתחבר למותג
ולתקשר,
כך שאתם יכולים להעביר את המאפיינים האישיים שלכם
למוצרים שאתם עומדים לקנות.
אתם יכולים היום
להוריד מוצר בעזרת תוכנה כמו זו,
לצפות במוצר בתלת-ממד.
זה סוג נתוני תלת-הממד
שמכונה יכולה לקרוא.
זו מנורה.
ואתם יכולים להתחיל לשנות את העיצוב.
אתם יכולים לקבוע מה יהיה צבע המוצר,
אולי החומר ממנו יהיה עשוי.
וגם, אתם יכולים לשנות את צורת המוצר,
אבל במסגרת גבולות בטיחות.
כי ברור שלא כל הציבור הם מעצבי מוצר מקצועיים.
התוכנה תשמור על המשתמש
שלא יחרוג מגבולות האפשרי.
וכשמישהו מוכן לרכוש את המוצר
בעיצוב האישי שלו,
הוא ילחץ על "אנטר" והנתונים הללו מומרים
לנתונים שמדפסת תלת-ממד קוראת
ומועברים למדפסת תלת-ממד,
אולי על שולחן של מישהו.
אבל אני לא חושבת שזה כבר כאן.
אני לא חושבת שזה יקרה בקרוב.
יותר סביר, וכבר רואים את זה היום,
זה שהנתונים נשלחים
למרכז ייצור מקומי.
משמעות הדבר היא חותם פחמן נמוך יותר.
עכשיו, במקום לשלוח מוצר מסביב לעולם,
אנחנו שולחים נתונים דרך האינטרנט.
הנה המוצר בבנייה.
אתם יכולים לראות, זה יצא מהמכונה בחתיכה אחת
וחלקי החשמל הוכנסו אליו אחר כך.
זו המנורה הזו, כפי שאתם יכולים לראות כאן.
כך שכל עוד יש לכם את הנתונים,
אתם יכולים ליצור את החלק לפי דרישה.
ואתם לאו דווקא צריכים להשתמש בזה
רק עבור שינויים קוסמטיים,
אתם יכולים להשתמש בזה לשינויים פונקציונליים,
על ידי סריקת חלקים של הגוף
ויצירת דברים שנועדו להתאים.
אז אנחנו יכולים להשתמש בזה למשהו כמו תותבות,
מותאמות במיוחד למגבלה של אדם מסוים.
או לייצר תותב מאוד ספציפי
לאותו אדם.
על ידי סריקה של שיניים היום,
אתם יכולים לבקש לסרוק את השיניים שלכם
וציפוי שיניים ייוצר בדרך זו כדי שיתאים לכם.
בזמן שאתם מחכים בתור לרופא השיניים,
מכונה תייצר את הציפוי עבורכם בשקט
כך שיהיה מוכן להכנסה לשיניים.
והרעיון של יצירת שתלים היום,
נתוני סריקה, סריקת MRI של אנשים
יכולה להיות מומרת לנתוני תלת-ממד
ואפשר לייצר שתלים מאוד ספציפיים עבורם.
ולהשתמש בזה
לרעיון של בניית איברים שבגוף שלנו.
אתם יודעים, אלו זוג ריאות ועץ הסמפונות.
הם מאוד מורכבים.
לא ניתן לייצר אותם זה או לקבל הדמיה שלהם בשום דרך אחרת.
אבל עם נתוני סריקת MRI,
אנחנו יכולים פשוט לבנות את המוצר,
כפי שאתם רואים, בצורה מאוד סבוכה ומורכבת.
בעזרת התהליך הזה,
חלוצים מובילים בתעשייה היום מזריקים תאים בשכבות זה על זה.
אז אחד החלוצים, לדוגמה, הוא ד"ר אנתוני אטלה,
והוא עובד
על הזרקת תאים בשכבות כדי לייצר חלקי גוף --
שלפוחיות, שסתומים, כליות.
אמנם זה לא משהו שמוכן לשימוש בציבור,
אבל זה נמצא בתהליכים.
אז רק כדי לסכם, כולנו שונים.
לכולנו העדפות שונות, צרכים שונים.
אנו אוהבים דברים שונים.
אנחנו מגדלים שונים וכך גם החברות שלנו.
עסקים רוצים דברים שונים.
ללא ספק,
אני מאמינה שהטכנולוגיה הזו
הולכת לחולל מהפכה בייצור
ותשנה את עולם הייצור כפי שאנחנו מכירים אותו.
תודה.
(מחיאות כפיים)