מאז שהומצאו המחשבים,
אנחנו מנסים לעשות אותם יותר חכמים ויותר חזקים.
החל מהחשבונייה, למכונות בגודל חדר,
ועד למחשבים שולחניים, למחשבים שבכיסים שלנו.
ועכשיו אנו מעצבים בינה מלאכותית כדי לאטמט משימות
שידרשו אינטליגנציה אנושית.
אם מסתכלים על היסטורית המחשוב,
תמיד התייחסנו למחשבים כאל התקנים חיצוניים
שמחשבים ופועלים בשמנו.
מה שאני רוצה לעשות הוא לארוג מחשוב, AI ואינטרנט כחלק מאיתנו.
כחלק מההכרה האנושית,
דבר שיאפשר לקיים אינטראקציה עם העולם סביבנו.
לשלב אינטליגנציה אנושית עם זו של מכונה
ממש בתוך גופנו כדי להוסיף לנו, במקום להקטין או להחליף אותנו.
האם נוכל לשלב את נקודות החוזק האנושיות, כמו חשיבה יצירתית ואינטואיטיבית,
עם מה שמחשבים עושים הכי טוב,
כמו עיבוד מידע, וזיכרון מושלם?
האם כל זה יכול להיות יותר טוב מסכום חלקיו?
יש לנו מכשיר שיוכל לאפשר זאת.
הוא נקרא AlterEgo, (העצמי האחר) והוא התקן לביש
שנותן לכם את החוויה של בינה מלאכותית שיחתית
שנמצאת בתוך הראש שלכם,
שתוכלו לדבר איתה בדומה לדיבור פנימי עם עצמכם.
יש לנו אב טיפוס חדש שאנחנו מציגים כאן,
בפעם הראשונה ב- TED, וכך זה עובד.
בדרך כלל, כשאנחנו מדברים,
המוח שולח אותות עצביים דרך העצבים
למערכות הדיבור הפנימי שלכם,
כדי להפעיל אותם ואת מיתרי הקול לייצר דיבור.
אחת המשימות הקוגניטיביות והמוטוריות המורכבות ביותר
שאנחנו עושים כבני אדם.
עכשיו, דמיינו שאתם מדברים אל עצמכם
ללא קול, בלי להזיז את הפה,
בלי להזיז את הלסת,
אלא פשוט מבטאים מילים אלו באופן פנימי.
ובכך, בעדינות רבה מפעילים את מערכות הדיבור הפנימי שלכם.
כמו הלשון שלכם והחלק האחורי של החך.
כאשר זה קורה,
המוח שולח אותות חלשים ביותר למערכות דיבור פנימי אלו
ל AlterEgo יש חיישנים,
מוטבעים בתוך התקן פלסטיק דק, גמיש ושקוף
שיושב על הצוואר שלכם ממש כמו מדבקה.
חיישנים אלה לוכדים את האותות הפנימיים האלה
שמצויים עמוק בתוך חלל הפה,
ממש מפני השטח של העור.
תוכנת AI פועלת ברקע
ומנסה להבין את מה שהמשתמש מנסה לומר.
לאחר מכן היא מזינה חזרה תשובה למשתמש
באמצעות הולכת עצם,
אודיו שמובל דרך הגולגולת לתוך האוזן הפנימית של המשתמש,
שהמשתמש שומע,
מונח בשכבות על גבי יכולת שמיעת הסביבה הטבעית של המשתמש,
מבלי לחסום אותה.
השילוב של כל החלקים האלה, הקלט, הפלט וה-AI,
נותן חוויה סובייקטיבית נטו של ממשק בתוך הראש שלכם
שיכולים לדבר איתו בדומה לאופן שאתם מדברים לעצמכם.
רק כדי להיות ברור מאוד, ההתקן לא מקליט או קורא את המחשבות שלכם.
הוא רושם מידע מכוון שאתם רוצים להעביר
באמצעות הפעלה מכוונת של מערכות הדיבור הפנימיות שלכם.
אנשים לא רוצים שיקראו אותם, הם רוצים לכתוב.
ולכן עיצבנו את המערכת
כדי להקליט במתכוון ממערכת העצבים ההיקפית.
ולכן השליטה בכל המצבים היא של המשתמש.
אני רוצה לעצור כאן לרגע ולהראות לכם הדגמה חיה.
אני אשאל את אריק שאלה.
והוא ילך לחפש עבורה מידע
מבלי לבטא בקול, ללא הקלדה, מבלי להזיז את אצבעותיו,
ומבלי להזיז את פיו.
פשוט על ידי שאלה באופן פנימי.
ה AI יפענח את התשובה ויזין אותה חזרה לאריק,
באמצעות אודיו, באמצעות ההתקן.
בזמן שאתם רואים מחשב נייד לפניו, הוא לא משתמש בו.
הכל נמצא על ההתקן.
כל מה שהוא צריך זה את התקן המדבקה כדי לממשק עם הAI והאינטרנט.
אז, אריק, מה מזג האוויר בוונקובר עכשיו?
מה שאתם רואים על המסך
הן המילים שאריק מדבר לעצמו עכשיו.
זה קורה בזמן אמת.
אריק: הטמפרטורה היא 10 מעלות, וגשום כאן בוונקובר.
ארנאב קפור: מה שקרה הוא שה AI שלחה את התשובה
באמצעות אודיו, באמצעות התקן, חזרה לאריק.
מה יוכלו להיות ההשלכות של משהו כזה?
תארו לעצמכם שינון דברים בצורה מושלמת,
היכן שאתם מקליטים נתונים שאתם אומרים בשקט,
ואז שומעים אותם מאוחר יותר כאשר אתם רוצים,
לחפש מידע בפנים,
לנתח מספרים במהירויות של מחשבים,
שולחים בשקט הודעות טקסט לאנשים אחרים.
לפתע הופכים לרב לשוניים,
כך שכלפי פנים אתם מדברים בשפה אחת,
ושומעים בראשכם את התרגום בשפה אחרת.
הפוטנציאל יוכל להיות מרחיק לכת.
יש מיליוני אנשים ברחבי העולם
שנאבקים עם השימוש בדיבור טבעי.
אנשים במצבים כמו ALS, או מחלת לו גריג,
שבץ, וסרטן הפה,
ומצבים רבים אחרים.
עבורם, תקשורת היא תהליך אטי ומעייף.
זה דאג.
דאג אובחן עם ALS לפני כ -12 שנים
ומאז איבד את יכולת הדיבור.
היום הוא משתמש במקלדת על המסך
שעליה הוא מקליד באותיות בודדות באמצעות תנועות ראשו.
ולוקח לו כמה דקות להעביר משפט אחד.
אז פנינו לדאג ושאלנו אותו
מה המילים הראשונות שהוא רוצה להשתמש בהן או לומר, באמצעות המערכת שלנו.
אולי משהו כמו, "שלום מה שלומך?"
או לאותת שהוא צריך עזרה כלשהי.
דאג אמר שהוא רוצה להשתמש במערכת שלנו
כדי לאתחל את המערכת הישנה שלו, שממשיכה להתרסק.
(צחוק)
מעולם לא יכולנו לחזות את זה.
אציג בפניכם קטע קצר של דאג משתמש במערכת שלנו בפעם הראשונה.
(קול) אתחל את המחשב.
א.ק. מה שראיתם שם זה עתה
היה דאג שמתקשר או מדבר בזמן אמת, בפעם הראשונה
מאז שאיבד את יכולת הדיבור.
יש מיליוני אנשים
שעשויים להיות מסוגלים לתקשר בזמן אמת, כמו דאג,
עם אנשים אחרים, עם חבריהם ועם משפחותיהם.
תקוותי היא שאוכל לעזור להם להביע את מחשבותיהם ורעיונותיהם.
אני מאמין שהמחשוב, ה-AI, והאינטרנט
ייעלמו לתוכנו כמו הרחבות של ההכרה שלנו,
במקום להיות ישויות חיצוניות או יריבות,
יגבירו את היצירתיות האנושית,
יעניקו לנו יכולות בלתי נתפסות וישחררו את הפוטנציאל האמיתי שלנו.
ואולי אפילו יאפשרו לנו להיות בני אדם טובים יותר.
תודה רבה לכם.
(מחיאות כפיים)
שוהם ארד: בוא הנה.
בסדר.
אני רוצה לשאול אותך כמה שאלות, הם עומדים לפנות את הבמה.
אני מרגישה שזה מדהים, זה חדשני,
זה מצמרר, זה מפחיד.
אתה יכול לספר לנו מה אני חושבת ...
אני חושבת שיש כמה תחושות לא נוחות סביב זה.
אמור לנו, האם זה קורא את המחשבות שלך,
האם זה יקרה בעוד חמש שנים,
האם יש גרסה מעובדת ליישומים צבאיים, איך זה נראה?
א.ק: אז עקרון העיצוב הראשון שלנו, לפני שהתחלנו לעבוד על זה,
היה שהשאלות האתיות לא יהיו במקום שני.
רצינו שהאתיקה תשולב ישירות בעיצוב.
שינינו את העיצוב.
במקום לקרוא ישר מהמוח,
אנחנו קוראים ממערכת העצבים הסומטית
שצריך להפעיל במתכוון כדי לתקשר עם ההתקן,
בעודנו מביאים את היתרונות של חשיבה או התקן מחשבה.
הטוב משני העולמות באופן כלשהו.
ש.א: בסדר, אני חושבת שלאנשים יהיו הרבה יותר שאלות בשבילך.
כמו כן, אמרת שזו מדבקה.
אז עכשיו הוא יושב בדיוק כאן?
האם זו ההישנות הסופית,
איך אתה מקווה שהעיצוב הסופי ייראה?
א.ק: המטרה שלנו היא שהטכנולוגיה תיעלם לחלוטין.
ש.א: מה זה אומר?
א.ק: אם את לובש אותו, אני לא אמור לראות את זה.
אתם לא רוצים טכנולוגיה על פניכם, אתם רוצה את זה ברקע,
כדי להרחיב אתכם ברקע.
אז יש לנו גירסת מדבקה התואמת את העור,
שנראית כמו העור,
אבל אנחנו מנסים לייצר גרסה קטנה עוד יותר
שתשב ממש כאן.
ש.א: בסדר.
אני מרגישה שאם למישהו יש שאלות שהוא רוצה לשאול את ארנאב,
הוא יהיה כאן כל השבוע.
בסדר, תודה רבה לך, ארנאב.
א.ק: תודה, שוהם.