Možda se čini kao da tačka i zapeta pate od krize identiteta.
To je ipak zapeta ukrštena sa tačkom.
Možda zato ovaj znak interpunkcije razbacujemo okolo kao gramatičke konfete.
Ne znamo kako da ga pravilno koristimo.
Zapravo je taj status pola/pola ono što tačku i zapetu čini korisnom.
Ovaj znak je jači od zapete, a manje finalan od tačke.
On popunjava prostor između, i iz tog razloga
ima neke specifične i važne zadatke.
Kao prvo, može da pojasni ideje u rečenici
koja je već pretrpana zapetama.
"Tačka i zapeta: isprva, možda se čine zastrašujućim,
onda postaju prosvetljujuće,
konačno, shvatićete da se zaljubljujete u ovaj očaravajući znak interpunkcije."
Iako zapete odvajaju različite delove rečenice,
lako je izgubiti trag tome gde šta pripada.
Ali tu u spas dolaze tačka i zapeta.
U rečenicama nalik na spisak, mogu da ispolje više sile od zapeta
i preseku rečenice na podeljke i grupišu stvari koje idu zajedno.
Tačka i zapeta razdvajaju stvari, ali i grade veze.
Takođe povezuju i nezavisne rečenice.
Ovo su rečenice koje mogu da stoje odvojeno,
ali kada su povezane tačkom i zapetom,
one izgledaju i zvuče bolje jer su povezane na neki način.
"Tačka i zapeta su mi jednom bile velika misterija.
Nisam imao pojma gde da ih stavim."
Tehnički, ovde ništa nije pogrešno.
Ove dve rečenice mogu da stoje zasebno.
Ali zamislite da se pojavljuju u dugom nizu drugih rečenica,
koje su sve iste dužine i svaka od njih je odvojena tačkom.
Stvari bi veoma brzo postale monotone.
U toj situaciji,
tačka i zapeta u pisanje unose fluidnost i varijaciju
kroz spajanje povezanih rečenica.
Ali uprkos svojoj korisnosti, tačka i zapeta ne treba da stoje bilo gde.
Postoje dva glavna pravila za njihovu upotrebu.
Prvo, ukoliko se ne koriste u nekom spisku,
tačka i zapeta treba samo da spajaju rečenice koje su povezane na neki način.
Na primer, nećete ih koristiti ovde:
"Tačka i zapeta su mi jednom bile velika misterija;
Baš bi mi prijao sendvič."
Ovde je najbolja tačka zato što su ovo dve potpuno različite ideje.
Posao tačke i zapete je da ponovo spoji dve nezavisne rečenice
kojima će međusobno druženje prijati
jer se odnose na istu stvar.
Drugo, nećete skoro nikada pronaći tačku i zapetu smisleno postavljene
pre naporednih veznika,
reči: "i", "ali", "već", "ni", "niti", "a", "ali" i "nego".
To je zapravo dužnost zapete.
Ali tačka i zapeta mogu da zamene veznik kako bi skratile rečenice
ili pružile malo raznovrsnosti.
Na kraju, ovaj potcenjeni znak interpunkcije
pisanju može pružiti jasnoću, silinu i stil,
zaokružene u tačkicu i crticu
koje samo čekaju da ih stavite na pravo mesto.