Ne vem točno, kako naj začnem te govore.
Ker bo šest govorov in sedem razprav,
bi rad izpostavil, če lahko,
da bomo skupaj razmislili o naših težavah.
Uporabili bomo razum, jasno razmišljanje
in ne razna trdna prepričanja, mnenja, sodbe
ali kakršne koli zaključke.
In zato to postane dokaj resno.
In to ni zabava,
prosto jutro ali popoldan, sobota ali nedelja,
temveč je resno srečanje za zelo globok razmislek,
o mnogih človeških sporih, težavah, žalostih, užitkih,
strahovih in tudi o naravi meditacije in drugem.
Poglobili se bomo v vse te pogovore, v vse te stvari.
Toda sprva bi rad izpostavil, če lahko,
da vas govornik ne poskuša glede ničesar prepričati.
Prosim, verjemite.
Ne prepričuje vas, da bi razmišljali tako kot on.
Ponovno prosim, da verjamete.
Ne ponuja določenih ideologij,
niti prepričanj ali zaključkov,
ker vse to je ločilo svet,
človeška bitja, enega proti drugemu.
Torej se nikakor ne ukvarjamo z nobeno izmed teh stvari,
niti ne s prepričanji, zaključki, mnenji ali sodbami.
Temveč se premikamo skupaj in mislimo skupaj,
vi in govorec, previdno, objektivno,
da pogledamo, kaj se dogaja okoli nas,
ne romantično, ne čustveno, temveč samo opazujemo,
brez vseh zaključkov, brez ponujanja mnenj,
temveč samo skupaj gledamo in mislimo, skupaj razmislimo.
Mislim, da je zelo pomembno razumeti besedo "skupaj".
Večina nas je vajenih sestankov ali podobnih srečanj,
kjer sprejmemo, kar govorec pravi ali pa zavrnemo,
eno mnenje ali ideja proti drugemu,
ali kjer vas s pametno argumentacijo prepričujejo,
da bi sledili ali sprejeti tisto, kar govorec pravi.
In zato skupaj razmišljamo o teh težavah,
delimo skupaj.
In to razumeti je resnično zelo pomembno,
če lahko nadaljujem,
kajti zmožni smo poslušati, kakor da govori nekdo tam zunaj,
in običajno to sprejmemo ali zavrnemo.
Tako se mi zdi, da je to vaša odgovornost,
odgovornost,
da resno začnete misliti skupaj,
da odkrijemo pravilne, resnične rešitve teh tešav,
ki mučijo človeška bitja.
Torej je za vsakega od nas nujno,
da presojanje,
sposobnost logičnega, zdravega in celovitega razmišljanja,
postane zelo pomembno.
Navadno mislimo, da je rezultat razuma in jasnega mišljenja
preveč intelekturalen in torej ni primeren za vsakega.
Toda jaz čutim nasprotno, da če mislimo, opazujemo in razmišljamo skupaj,
odrinemo svoje osebne zaključke, mnenja in ocene,
to, kar nam je všeč, in, kar ne maramo,
kar nas privlači in tako naprej,
če lahko vse to postavimo na stran,
in smo zmožni razmišljati skupaj, globoko, prisebno,
to pomeni objektivno, celovito,
potem mislim, da smo se zmožni globoko osebno preobraziti.
Kajti, ko človek potuje po svetu, tako kot govorec,
iz Indije, Evrope, do sem,
človek vidi veliko žalosti, vojn, nasilja,
vrsto neumnosti, terorizma, ubijanja in drog.
Kar se dogaja poznate tako dobro, kot jaz.
In te stvari sprejemamo, kot da so neizogibne.
In ker večina nas tradicionalno razmišlja,
se naravno in zlahka sprijaznimo s temi stvarmi.
Ali pa se jim upremo.
Toda ta upor je reakcija,
tako kot ja komunizem oziv na kapitalizem ali fašizem.
Brez upora, brez upiranja nečemu
in oblikovanja svoje lastne male skupine ali komune,
ali sledenja temu ali onemu guruju,
iz Indije ali iz te dežele,
in guruji se po celem svetu
na žalost pojavljajo kot gobe po dežju.
Toda če bi lahko brez sprejemanja kakršnekoli avtoritete,
kajti v duhovnosti ni avtoritete,
ni guruja, ni duhovnika, ni sankcij.
Razumevanje tega je zelo pomembno,
če se bomo skupaj lotili raziskovanja
vseh težav, ki jih imajo človeška bitja
že toliko stoletij, generacija za generacijo.
Najprej, če lahko izpostavim, tukaj ni avtoritete.
Smo prijatelji, dva prijatelja, ki skupaj pretresata
naše spore, naše negotovosti, naše muke,
stvari, skozi katere gremo ljudje v življenju
in končamo s smrtjo, ne da bi razumeli, za kaj gre,
ali pa se predamo nekemu delovanju, misleč, da bo rešilo
vse človeške spore, tegobe in strahove.
Ko jasno in dokončno razumemo,
da ni avtoritete, da govorec nima nobene avtoritete,
čeprav morda sedi na odru,
le zaradi tega, da se lažje vidimo.
Toda malo višine mu ne da prav nobene avtoritete.
Zato ga ne postavljajte v vlogo avtoritete,
mu ne dajajte avtoritete.
In jaz to resnično mislim, ker v psiholoških stvareh,
ki jih bomo skupaj globoko raziskovali,
ni avtoritete, najsi gre za evropske psihologe
ali moderne psihologe
ali guruje ali knjige, ali moderne ali starodavne rešenike,
če na tem psihološkem polju sprejmemo avtoriteto,
to pomeni zanikanje jasnosti, jasnega mišljenja,
logike, razumnosti in zato celote.
Beseda ''celota'' pomeni, da smo dobrega zdravja,
ker smo razumni in prav tako pomeni sveto (holy).
Torej, ko uporabimo besedo ''celota'', celovit,
to pomeni - zdravje, razumnost, jasnost
in to, kar je sveto, popolno.
Torej, kot smo rekli, ker na psihološkem polju
ni avtoritete,
odvržemo, vse, kar so nam ljudje povedali
- če lahko - kar je zelo težko,
in korak za korakom raziščemo, spet, če lahko,
velikansko težavo obstoja, našega vsakdana.
Psihološko, notranje,
smo človeška bitja, kjer koli že smo, psihološko, svet.
Svet smo mi, svet je jaz in jaz sem svet.