Як новини формують наше бачення світу?
Тут ви можете побачити світ у його фактичному вигляді, відповідно до маси земної поверхні.
А тут видно, як новини формують те, що бачать американці.
На цій карті - (оплески) - на цій карті відображається кількість секунд,
які американські телевізійні ЗМІ виділили новинам
про кожну країну в лютому 2007 року, лише рік тому.
У той місяць Південна Корея погодилася демонтувати свої ядерні об'єкти.
Тоді відбулася масова повінь в Індонезії.
А в Парижі ІРСС випустила дослідження, в якому підтверджувався вплив людей на глобальне потепління.
На США припадає 79 відсотків загальної кількості новин.
А якщо прибрати США і глянути на 21 відсоток, що лишився,
ми побачимо багато новин про Ірак - та велика зелена пляма - і більше майже нічого.
Наприклад, новини про Росію, Китай та Індію разом складають лише один відсоток.
Коли ми проаналізували всі новини і прибрали лише одну історію,
ось як виглядав світ.
І думаєте що то була за новина? Смерть Анни-Ніколь Сміт.
Ця історія зачепила всі країни, крім Іраку,
і про неї згадувалося у 10 разів більше, ніж про доповідь ІРСС.
Цей цикл продовжується.
Як нам відомо, Брітні останнім часом досить часто з'являється в новинах.
То чому ж ми не отримуємо більше інформації про світ?
Однією з причин є те, що новинні компанії вдвоє скоротили кількість своїх закордоних відділів.
Крім міні-віддлів ABC з однієї людини в Найробі, Нью-Делі та Бомбеї,
у всій Африці, Індії та Південній Америці нема жодних відділів новинних компаній.
А на цих територіях проживають понад два мільярди людей.
Насправді висвітлювати новини про Брітні дешевше.
І нестача міжнародних новин турбує ще більше,
коли ми побачимо, куди люди йдуть за новинами.
Кількість місцевих теленовин зростає,
проте, на жаль, лише 12 відсотків новин відводиться міжнародним подіям.
А як щодо Інтернету?
На більшості популярних новинних сайтах ситуація не набагато краща.
Минулого року Pew і школа журналістики університету Коламбія проаналізували 14 000 новин,
які з'являються на головній сторінці Google News.
І вони, насправді, висвітлювали ті ж 24 події.
Аналогічно, дослідження електронного змісту показали, що більшість новини у ЗМІ США --
це перероблені новини міжнародних агентств AP і Рейтер,
які не містять контексту для кращого розуміння.
Тому, якщо ці факти скласти докупи, можна пояснити чому теперішні випускники університетів,
як і менш освічені американці,
знають менше про світ, ніж їхні колеги 20 років назад.
І якщо ви думаєте, що це відбувається тому, що ми не цікавимося новинами,
то ви помиляєтеся.
В останні роки кількість американців, які ретельно стежать за міжнародними новинами,
зросла на 50 відсотків.
Постає єдине питання: чи ми хочемо, щоб в американців було спотворене бачення
у цьому все більше взаємопов'язаному світі?
Я знаю, що ми здатні на більше.
І чи можемо ми собі дозволити не бути кращими? Дякую.