Australienii le zic „pantofi de alergare”. Britanicii îi știu ca „pantofi sport”.
Americanii îi denumesc „teniși” sau „bascheți”.
Oricum i-ai numi, această încălțăminte comodă cu talpă cauciucată
sunt purtați de miliarde de oameni din toată lumea.
Inventați la sfârșit de secol XIX,
aceste creații simple din material textil și cauciuc s-au schimbat mult
de când au atins prima dată trotuarul.
În prezent, comercializarea tenișilor este mai mare ca niciodată.
Nicio țară nu cumpără mai mulți teniși decât Statele Unite,
unde oamenii cumpără în medie trei perechi pe an.
Ca să țină pasul cu această cerere, anual se produc 23 de miliarde de perechi,
majoritatea în fabrici din China și sud-estul Asiei.
Însă producția de încălțăminte a devenit o muncă mai complicată, mai intensă
și în unele aspecte, mai periculoasă
pentru muncitorii implicați și pentru planeta noastră.
Producția încălțămintei e vinovată de aproximativ o cincime
din emisiile de carbon ale industriei modei.
Doar tenișii generează 313 milioane de tone metrice de dioxid de carbon pe an,
echivalentul emisiilor anuale a 66 milioane de mașini.
Ca să vă înțelegeți mai bine amprenta de carbon a încălțărilor,
haideți să aprofundăm anatomia tenișilor.
Pentru început, călcâiul, tălpicul, talpa mediană și stratul superior
sunt de obicei din textile sintetice precum poliester, nailon, latex
și poliuretan.
Extragerea combustibililor fosili ce alcătuiesc materia primă
emite tone de gaze de seră.
Și procesarea acelor ingrediente brute în textile sintetice
consumă de asemenea multă energie, crescând și mai mult poluarea.
Unele suprafețe sunt făcute din materiale naturale precum pielea,
însă tăbăcirea acestui material necesită crom;
o chimicală cancerigenă ce poate dăuna ecosistemelor de apă dulce.
Talpa exterioară a majorității tenișilor e făcută din cauciuc,
care a trecut printr-un proces numit vulcanizare.
Această tehnică adaugă sulf cauciucului brut supraîncălzit pentru a crea un produs
ce e atât elastic cât și durabil.
Până recent, tenișii foloseau cauciuc natural pentru acest proces.
Dar azi, mai toate tălpile exterioare sunt dintr-un amestec de cauciuc natural
și produși de cărbune sau petrol.
Producerea acestor materiale constituie 20% din amprenta de carbon a tenișilor.
Dar mai mult de două treimi din impact e cauzat de următorul pas:
producția.
Un pantof sport obișnuit e compus din 65 de părți distincte,
fiecare fiind produsă de mașinării specializate.
Înseamnă că e mai ieftin ca fabricile să producă în masă fiecare piesă separat
decât să producă toate părțile în același loc.
Dar transportul necesar trimiterii acestor piese
la uzina de asamblare emite și mai mult CO2.
Odată ce componentele ajung la linia de asamblare,
ele sunt tăiate, turnate, topite coapte, răcite și lipite,
înainte ca produsele finale să fie cusute laolaltă.
Asamblarea unor teniși obișnuiți necesită mai mult de 360 de pași
și reprezintă restul de 20% din impactul lor asupra mediului.
Dispersia uzinelor alimentează încă o problemă: abuzul muncitorilor.
Majoritatea brandurilor nu dețin sau nu își operează propriile fabrici,
așa că uzinele cu care lucrează se află în țări
în care legile ce protejează angajatul sunt puține sau inexistente.
În consecință, mulți muncitori câștigă sub nivelul subzistenței
și sunt expuși la chimicale dăunătoare precum vaporii toxici de lipici.
Când producția s-a încheiat,
încălțămintea e ambalată și transportată la magazine din toată lumea.
Pe mulți, aceștia i-ar putea ține ani de zile.
Dar pentru cineva care aleargă 32 de kilometri săptămânal,
o pereche de pantofi de alergat vor începe să se deterioreze după șase luni.
Deoarece sunt făcuți din atâtea materiale diferite,
sunt aproape imposibil de descompus în componente reciclabile.
20% sunt incinerați și restul sunt aruncați la groapa de gunoi,
unde le poate lua până la 1000 de ani să se descompună.
Așadar, cum putem să echilibrăm iubirea pentru teniși
cu nevoia de sustenabilitate?
Mai întâi, creatorii trebuie să simplifice elementele de design
și să opteze pentru materiale ecologice.
Fabricile trebuie să dezvolte procese de producție eficiente energetic,
care consolidează pașii și părțile componente.
Și consumatorii ar trebui să susțină companiile ce folosesc energie curată
și procese de producție etică.
Am putea și să cumpărăm mai puține perechi și să le purtăm mai mult,
și să-i donăm pe cei de care nu mai avem nevoie.
Așadar, indiferent de stil,
putem face cu toții câțiva pași către un viitor sustenabil.