Kanske känner du igen känslan
av att vakna till flera olästa meddelanden på din mobiltelefon.
Din kalender är redan fullbokad med möten,
som ibland är dubbel- eller trippelbokade.
Du är uppe i varv och upptagen.
Du känner att du gör nytta.
Men när allt kommer omkring känns det som att något saknas.
Du försöker lista ut vad det är.
Men innan dess,
börjar en ny dag om igen.
Så kände jag för två år sedan.
Jag kände mig stressad; jag kände mig orolig.
Jag kände mig fången.
Världen omkring mig rörde sig i all hast
Jag visste inte vad jag skulle göra.
Jag började fråga mig själv:
Hur ska jag hänga med i allt?
Hur kan man finna ro
i en värld som formligen ändras med tankens hastighet,
kanske till och med fortare än så?
Jag började söka efter svar.
Jag talade med många människor och med mina vänner.
Jag pratade med min familj.
Jag läste till och med många självhjälpsböcker,
men kunde inte finna något tillfredsställande svar.
Ju fler självhjälpsböcker jag läste,
desto mer stressad och orolig blev jag.
(Skratt)
Det var som om jag matade sinnet med skräpmat
och började bli mentalt överviktig.
(Skratt)
Jag höll på att ge upp,
tills jag en dag hittade det här:
"Dao De Jing: Vägens och dygdens bok."
Det är en uråldrig kinesisk filosofiklassiker
som skrevs för över 2 600 år sedan.
Och den allra tunnaste och nättaste boken i hyllan.
På bara 81 sidor.
Varje sida innehöll en kort dikt.
Jag minns att jag bläddrade till en särskild dikt.
Här är den.
Visst är den vacker?
(Skratt)
Låt mig läsa dikten för er.
"Den högsta godheten är likt vattnet.
Det gynnar sinnevärldens alla ting utan tävlan.
Det förblir förankrat vid sin boning.
Det går på djupet av sin existens.
Det uttrycker sig ärligt.
Det håller sig lugnt vid konflikter.
Det utövar ingen makt när det styr.
Det handlar i rätt tid.
Det är tillfreds med sitt väsen
– och är därmed fritt från klander.
Wow! När jag läste första avsnittet minns jag
att jag fick rysningar längs ryggraden.
Något jag känner än idag när jag läser dikten för er.
Plötsligt försvann min stress och oro.
Sedan dess
har jag försökt tillämpa diktens idéer i min vardag.
Idag vill jag dela med mig tre lärdomar jag hittills fått
av vattnets filosofi -
Tre lärdomar jag tror har hjälpt mig känna större tillfredsställelse
i nästan allt jag gör.
Den första lärdomen handlar om ödmjukhet.
Om vi tänker oss vattenflödet i en flod
håller det sig alltid grunt.
Vattnet gör att växterna gror och håller djuren vid liv.
Vattnet kräver ingen uppmärksamhet
och behöver varken belöning eller erkännande.
Det är anspråkslöst.
Utan vattnets ödmjuka bidrag
existerar inte livet som vi känner till det.
Vattnets ödmjukhet har lärt mig några viktiga saker:
istället för att låtsas att jag vet vad jag håller på med
eller att jag sitter inne med svaren
– är det helt okej att säga:
"Jag vet inte.
Jag vill ta reda på mer
och behöver din hjälp".
Vattnet har också lärt mig att det är långt mer glädjande
att verka för andras framgång och lycka istället för sin egen.
Det har lärt mig att det är mer meningsfullt att
hjälpa andra att övervinna sina svårigheter
så att de kan lyckas – än att sätta sig själv främst.
Med en ödmjuk inställning
fick jag bättre kontakt med människorna i min omgivning.
Jag blev genuint intresserad av berättelserna och erfarenheterna
som gör dem unika och fascinerande.
Livet blev mycket roligare
då jag varje dag upptäckte nya idéer, knep och
lösningar på problem jag inte känt till tidigare.
Allt tack vare andras idéer och stöd.
Alla vattendrag mynnar så småningom ut i havet
för att havet ligger lägre.
Ödmjukheten ger vattnet kraft.
Jag tror det ger oss förmågan att hålla fötterna på jorden,
vara i nuet,
förändras och lära av berättelserna från människorna omkring oss.
Den andra lärdomen jag dragit handlar om harmoni.
Om vi föreställer oss vattnet flöda mot en klippa,
kommer det bara att rinna förbi.
Vattnet blir varken argt eller upprört.
Det rycks inte med.
I själva verket känner det knappt något.
När vattnet stöter på hinder finner det på något sätt en utväg
– utan våld och konflikt.
När jag tänkte igenom det här började jag förstå
varför jag ens kände mig stressad.
Istället för att arbeta i samklang med min omgivning,
motarbetade jag den.
Jag tvingade fram förändringar
för att jag var helt slut av att behöva lyckas eller visa framfötterna.
Till syvende och sist gick det inte mer.
Min irritation växte sig allt större.
Genom att helt enkelt rikta uppmärksamheten från att
försöka bli mer framgångsrik till att bli mer harmonisk
kunde jag genast känna mig lugn och sansad igen.
Jag började ställa frågor som:
Kommer denna gärning tillföra mer
harmoni för mig och min omgivning?
Är den förenlig med mitt väsen?
Jag började trivas med att helt enkelt vara mig själv
– snarare än någon jag förväntades vara.
Det blev lättare att arbeta
för att jag slutade tänka på vad jag inte kan kontrollera
och fokuserade på det jag kan påverka.
Jag slutade bråka med mig själv
och lärde mig samarbeta med min omgivning för att lösa problemen.
Naturen har inte bråttom.
Ändå är den fulländad.
Det är Dao De Jings sätt att beskriva harmonins kraft.
Precis som att vattnet kan finna en lösning utan våld eller konflikt
– tror jag vi kan hitta större mening med våra uppgifter
genom att rikta uppmärksamheten från att åstadkomma mer framgång
till att skapa mer harmoni.
Den tredje lärdomen jag fått av vattnets filosofi
handlar om öppenhet.
Vattnet är öppet för förändring.
Beroende på temperatur kan det vara i fast-, flytande- eller gasform.
Beroende på var det förvaras
kan det rymmas i en tekanna, kopp eller blomvas.
Vattnets förmåga till anpassning, förändring och flexibilitet
har bidragit till dess överlevnad genom tiderna
– trots förändringar i miljö.
Idag lever även vi i en värld av ständig förändring.
Vi kan inte längre förvänta oss arbeten med fasta jobbtitlar
eller att göra spikrak karriär.
Även vi förväntas att ständigt återupptäcka och utveckla våra
färdigheter för att hålla oss aktuella.
På vårt företag håller vi många hackathons,
där personer eller mindre grupper träffas för att
lösa affärsproblem inom en begränsad tidsram.
Jag finner det intressant att vinnarlagen vanligtvis
inte består av de mest erfarna lagmedlemmarna,
utan medlemmar som öppnar för att lära sig,
glömma vad de lärt sig,
och hjälpa varandra
med att klara av förändringar.
Livet är som ett hackathon.
Det bjuder oss alla till att ta initiativ, öppna upp
och skapa ringar i vattnet.
Antingen kan man skärma av sig och stå handfallen
inför hämmande tankar som:
"Jag kommer aldrig kunna tala om kinesisk filosofi
inför en storpublik".
(Skratt)
Eller så kan man öppna sig och njuta av resan.
Det kan bara leda till en underbar upplevelse.
Ödmjukhet, harmoni och öppenhet.
Dessa är de tre lärdomarna jag hittills fått av vattnets filosofi.
De kan förkortas till Ö-H-Ö
– eller H2O.
(Skratt)
Och de har blivit mina vägledande principer i livet.
Närhelst jag känner mig stressad,
frustrerad, orolig eller osäker
ställer jag helt enkelt frågan:
Vad hade vattnet gjort?
(Skratt)
Denna enkla och stora fråga
som nedtecknats långt före bitcoins, fintechs och den digitala teknologins era,
har förändrat mitt liv till det bättre.
Ge det ett försök och berätta gärna om hur det går.
Jag ser fram emot att höra av dig.
Tack.
(Applåder)