Я розмовляю сімома мовами.
Коли люди дізнаються про це,
то їх найпопулярнішим питанням, звісно,
за винятком, який мій номер телефону,
є: "Як ти це зробив? Як тобі вдалося
оволодіти стількома мовами?"
Деякі відповіді ви почуєте сьогодні.
Отже мій номер: 212...
(Сміх)
Жартую.
Бачте, ще змалечку я почав вивчати мови,
тож у мої вісімнадцять
я вже знав їх чотири.
У подальші три роки
я оволодів ще трьома.
І саме про ці три роки я хочу з вами поговорити.
Мій метод вивчення мов
дуже відрізнявся від методів моїх однолітків.
Відрізнявся тим, що він був
не важким, напруженим і стресовим,
а скоріше веселим, приємним і шалено цікавим.
Я насолоджувався кожною миттю.
Тепер я хочу розкрити вам
особливість мого методу.
Зізнаюсь, що володіння
чотирма мовами трохи дає фору.
Але існують ще п'ять технік чи навичок,
називайте, як заманеться,
завдяки яким процес навчання неймовірно спрощується.
Саме про ці 5 технік
ми сьогодні поговоримо.
Отже, почнемо!
Але спершу
зробіть глибокий вдих
і розслабтесь.
Все наше життя
нас вчать не робити помилок.
З моменту народження
нам кажуть, що можна робити,
а що - ні.
Але коли це стосується вивчення мови,
то найважливішим правилом,
золотим, так би мовити,
є робити помилки.
Саме так.
Це перше правило.
Дозвольте пояснити.
Коли ми володіємо мовою,
то ми знаємо силу-силенну
звуків та структур,
які в комбінації дають нам те, що я називатиму
в рамках цієї презентації
"мовною базою даних."
Ця база даних зберігає
усі нам відомі звуки і структури.
Але існує сила-силенна звуків і структур
за межами нашої бази даних.
І коли ми робимо крок у спробі дослідити
щось поза зоною нашого розуміння,
то втрачаємо всі орієнтири,
які б вказували нам,
де ми помиляємось, а де - ні.
Спробуймо зробити це на прикладі певного звука.
Звука, який відсутній в нашій базі даних.
Ми можемо вимовити цей звук без помилок,
але нам він все одно здається неправильним.
Може, вам знайоме те почуття сумніву,
коли нам здається, що щось не так?
Але саме це нам і потрібно,
тому що це почуття каже нам, що ми за межами нашої бази даних
і що ми дозволяємо собі дослідити царство іншої мови.
Ося як це працює.
Припустимо, ви вчите слово "двері" іспанською.
Іспанською - це "пуерта".
У слові "пуерта" є декілька звуків, що існують в англійській.
Такі як "пу", "е" і "та."
Зі звуком "р" виникають деякі проблеми,
тому що його немає у нашій базі даних.
Звук "р-р-р",
гаркітливе "Р" не існує в англійській.
Не виникає ніяких асоціацій.
Якщо ми дозволимо собі знехтувати нашими знаннями
і зробити крок за межі відомих нам звуків,
не злякавшись зробити помилку,
то може вийти звук "р-р-р".
Але у більшості випадків
ми знаходимо щось на нього схоже в межах нашої бази,
і отримаємо звук "ар".
(Сміх)
Цей звук "ар"
змушує слово звучати як "пу-ар-та",
що в іспанській не має ніякого сенсу
і звучить не дуже привабливо,
а співрозмовник нічого не розуміє.
Але в першому методі
дозвольте собі помилку,
щоб прозвучало щось схоже на "пуер-р-рта".
Наступний метод.
Тут мені знадобиться
ваша допомога.
Ми прочитаємо ці чотири чарівних слова.
Нуж бо! На рахунок три.
Почнемо з першого.
(Зал): Мао. (Сід): Мао, прекрасно.
Наступний. (Зал): Коко.
(Сід): Добре. Третій.
(Зал): Какао. (Сід): Прекрасно.
А тепер четвертий. Раз, два, три.
(Тиша)
Ой.
Дозвольте пояснити, що зараз трапилось.
Ці чотири слова
ми пропустили через американо-англійський фільтр.
І от, що ми отримали.
Давайте це розберемо.
Перше слово "Mão,"
португальською значить "рука",
пропускаємо крізь наш фільтр, і отримаємо "Мао."
(Сміх)
Наступне слово "коко",
"кокос" з португальської,
обережно тут, якщо зміните наголос, то отримаєте "гній."
Але ми читаємо це, як напій - какао.
(Сміх)
Тепер - четвертий.
Це "хуо",
"вогонь" китайською.
Але для нас ці каракулі
лише нагадують малюнок дитини паличкою на піску.
(Сміх)
Хай би там як,
всі чотири слова неправильно вимовлені.
І якщо взяти і порівняти
англійську з іншою іноземною мовою, для іноземців
це дійсно головний біль.
Спробуйте пояснити,
що це [though] звучить як "зоу",
а це [thought] - як "сот".
І навіть, якщо вони пишуться майже однаково,
то їх значення повністю відрізняються.
Чи спробуйте їм пояснити,
що це слово [enough] правильне,
коли це [enuf] - повна нісенітниця.
Використання абетки однієї мови
шкідливе при вивченні іншої.
Чому? Так вона вас просто заплутає.
Тож який другий метод?
Почніть з нуля.
Позбудьтесь старої абетки.
Дозвольте пояснити на прикладі.
Це бразильська валюта,
і вона пишеться ось так.
На рахунок три, будь ласка, прочитайте назву. 1, 2, 3.
(Зал): Реал.
Добре, деякі люди знають правильну вимову.
Але більшість - ні.
Проблема у тому, що вигляд слова нічого не каже про його вимову.
Тому португальською "реал" не має жодного значення.
Справа у тому, що слово "реал" звучить як "хеау" португальською.
Дозвольте навчити вас вимові.
На рахунок три скажіть "хе".
Це як "хей", але без "й".
Отже, раз, два, три - "хе".
(Зал): "ХЕ". (Сід): Добре.
А тепер скажіть "ау".
Так само як "ауч", без "ч".
На рахунок три. Раз, два, три.
(Зал): "АУ". (Сід): Добре.
Тепер "Хе".
(Зал): "ХЕ".
(Сід): "АУ".
(Зал): "АУ".
(Сід): "ХЕ" (Зал): "ХЕ".
(Сід): "АУ" (Зал): "АУ".
(Сід): ХЕ-АУ, ХЕАУ.
(Зал): "ХЕ-АУ" (Сід): Дуже добре.
Тепер ви нагадуєте пристрасних бразильських капіталістів.
(Сміх)
То чого нам використовувати слово "реал",
яке нас лише заплутує,
коли можно застосувати, "ХЕ-АУ",
яке надає потрібний сенс
у іноземній мові.
Це наводить нас на правильний шлях,
тому що дозволяє вийти за межі
нашої бази даних і робити полмилки,
досліджуючи невідомі території іноземної мови.
Потім ми з'ясували, як робити нотатки
більш корисними.
Але як це перевірити?
Ось де третій метод стає в пригоді.
Педант - це людина, що дуже прискіплива до дрібнць.
Техніка №3 полягає у тому, щоб знайти людину,
прискіпливу до ваших помилок.
Справа не тільки у тому, щоб знайти
мовного гуру,
а у тому, щоб спілкуватися з тим, хто знає, про що говорить.
Спілкуватися з людиною,
що вільно себе почуває, виправляючи вас,
і таким чином робить вас тільки кращим.
Водночас, така людина
має заохочувати вас робити помилки,
тому що це невід'ємна частина навчання.
Такі люди можуть бути як вчителями,
так і друзями чи наставниками.
Це може бути ваш друг у соцмережі,
який живе казна-де.
В наші часи зробити це не складно.
А тепер практика.
Тут нам допоможе четвертий метод.
Бачте, доволі довго я вважав трохи
божевільним те, що я робив, аж раптом усвідомив,
наскільки це корисно.
Я називаю це "Розмови у душі".
Приймаючи душ, я програвав в уяві
розмови з іноземцями.
Тож миючись,
я пригадував різні ситуації.
Якось, вивчаючи китайську,
я купував чудовий сувенір
і намагався скинути ціну на 2 юані,
чи у Римі питав перехожих італійською
яка площа наймальовничіша .
Це було чудово.
Краса таких розмов у тому,
що ви ведете її з обох сторін, це допомагає збагнути
ваші мовні прогалини.
Наприклад, спитати напрямок набагато легше, аніж зрозуміти,
вже не кажучи про те, щоб його вказати.
"Розмови у душі" змушують вас бути по обидва боки розмови.
Ви можете їх провадити не лише в душі,
а де вам заманеться.
Ви можете це робити в квартирі,
на вулиці, чи у метро.
Я не жартую, якщо ви у метро Нью-Йорка
розмовляєте з собою іноземною мовою,
то ви не будете вийнятком.
Повірте мені.
Це дієвий метод,
тому що ви не потребуєте нікого і нічого для отримання практики.
Я робив це роками
і з'ясував, що професійні спортсмени роблять щось подібне.
Майкл Фелпс уявляв всі свої запливи декілька разів
перш, ніж стрибати у воду.
Це працювало доволі успішно,
як для нього, так і для мене,
а значить, спрацює і для вас.
Перейдемо до застосування мови.
Дотепер ми з'ясовували,
як всі методи працюють,
тож час застосувати це на практиці.
Для цього доведеться знайти співрозмовника.
І щоб це зробити,
раджу застосувати те, що я назвав "Приятельською формулою".
Цей метод змусить вас завжди
застосовувати нову мову. Довіртесь мені у цьому.
Щоб зробити це,
мова, якою ви намагаєтесь оволодіти, має бути найзручнішою для вас обох.
Чому?
Якщо ви, як і я,
полюбляєте вивчати мови,
щоб спілкуватися з більшою кількістю людей,
то ви зможете більше дізнатися
і більше зрозуміти їхні цінності.
Коли намагаєшся спілкуватися мовою, якою ти і твій співрозмовник
володієте не дуже добре, ви будете переходити на мову,
якою володієте краще.
Це скоріш за все.
Тому вашою спільною найкращою мовою має бути та,
якою ви намагаєтесь оволодіти.
У цьому можуть допомогти технології.
А якщо ви подорожуєте - навіть краще.
Я усвідомлюю, що це не легко,
знайти таку людину.
Але є гарні новини.
Я збагнув це на роботі,
спілкуючись з колегою - теж лінгвстом -
він знає силу-силенну мов.
Краще за все ми знали англійську,
потім йшла французька,
та весь час ми спілкувалися німецькою на роботі.
Чому так?
Тому що деякі люди на роботі знали англійську,
інші знали французьку,
проте ніхто не знав німецької.
Тому ніхто не розумів, про що ми розмовляли.
Таким чином, ми провадили приватні розмови на публіці.
(Сміх)
Це дуже зручно.
Таким чином розмова тет-а-тет
можлива будь-де.
Отже, підсумуємо.
Перший метод надає можливість
зруйнувати мовний бар'єр
і дослідити нову мову
з її звуками і структурами.
Другий метод
навчає робити нотатки,
таким чином, щоб пізніше
ми були спроможні ефективно відтворювати звуки і структури.
Третій - допомогає викорінити помилки за допомогою педанта.
Четвертий спосіб - то практика.
Розмовляй з собою, про що завгодно.
І останнє - "Приятельська формула".
Знайдіть приятеля для розмов новою мовою.
А після цього,
(італійською) ми потрапимо у дивовижне місце,
(німецькою) де вивчення мов
більше не є чимось складним, напруженим та нудним,
(іспанською) а скоріше є місцем можливостей.
Місцем, де ми всі можемо дослідити
(французькою) інші культури і стилі життя.
(Португальською) І наприкінці,
найбільшою винагородою є те, що ми дізнаємось більше про себе.
(Грецькою) І навіть, якщо це все здається вам тарабарщиною,
ви все одно можете цьому навчитись.
(Північно-китайською) "Подорож на тисячі миль
починається з першого кроку."
І це не проблема, бо тепер ви вмієте ходити.
Дякую
(Оплески)