Італійський футуризм представлений групою художників,
які у 1913 році творили неймоврні речі
розглядаючи мистецтво як щось
вкрай необхідне новому століттю.
Швидкість, звук, механізми, а також місто
стали ключовими складовими їх картин.
Полотно "Динамізм футболіста"
кидає виклик кожному глядачеві
аби насправді знайти на ньому футболіста -
дві руки, дві ноги, обличчя.
Аніяк!
Кольори та форми рухаються, біжать, завдають ударів.
Ваш погляд переноситься до наступного місця
чи ковзає донизу.
І є лише один спосіб: коли поглянете на жовту фігуру
чи на червону фігуру, то побачите цю форму
у відповідності з кольорами, що розташовані навколо.
Мазки пензликом дуже явні.
Їх можна відчути на дотик.
Це матеріал.
Мистецтво фотографії, якому на той час
виповнилось щонайменше 50 років,
мало величезний вплив.
Едвард Майбрідж робив пофазові фотографії
тобто знімав послідовні фази руху.
Такого ж ефекту намагались досягти й у живописі.
Футуристи вірили, що роль модерності -
це не лише малювати сучасні речі,
але й створювати шум та гамір.
Коли їхні картини з'являлись на виставках,
футуристи видавали маніфести, проводили лекції,
робили виступи, які спонукали людей,
що відвідували виставки усвідомлювати:
"Ого! Хоч суть цієї картини зрозуміти важко,"
"проте ми є свідками чогось,"
"що підриває столітні традиції"
Англійські субтитри виконали учні 8-го класу Середньої школи ISJA міста Сеан-Максімен, Франція.