ההורים שלי נתנו לי שם מדהים:
ברטונדה ראפיק ת'רסטון.
עכשיו, ברטונדה מבוסס על שם בשפת יורובה מניגריה,
אבל אנחנו לא ניגרים.
(צחוק)
זה פשוט עד כמה שאמא שלי שחורה.
(צחוק)
"בא ניתן לילד הזה את השם הכי שחור שאפשר. מה יש בספר?"
(צחוק)
ראפיק הוא שם ערבי, אבל אנחנו לא ערבים.
אמא שלי רק רצתה שיהיה לי קשה להכנס למטוסים במאה ה-21.
(צחוק)
היא צפתה את הפניה של אמריקה לעבר לאומניות.
היא היתה עתידנית שחורה.
(צחוק)
ת'רסטון הוא שם בריטי, אבל אנחנו לא בריטים.
כיפאק למוסד הכלכלי הבלתי אנושי הרב-דורי
של העבדות האמריקאית.
גם, ת'רסטון הוא שם מעולה לסטארבקס.
ממש מזרז את התהליך.
(צחוק)
אמא שלי היתה אשת אשכולות.
ארניטה לוריין ת'רסטון
היתה מתכנתת מחשבים, עובדת בית לשעבר,
ניצולת תקיפה מינית,
אמנית ופעילה חברתית.
היא הכינה אותי לעולם הזה בעזרת שיעורים בהיסטוריה שחורה,
באומנויות לחימה, בחקלאות עירונית,
ואז היא שלחה אותי בכיתה ז' לבית הספר הפרטי Sidwell Friends,
לשם נשיאים אמריקאים שולחים את בנותיהם,
ולשם היא שלחה אותי ככה.
(צחוק)
היו לי שתי משימות עיקריות בבית הספר הזה:
אל תאבד את ה"שחור" שלך ואל תאבד את המשקפיים שלך.
זה הביא להצלחה של שניהם.
(צחוק)
סידוול היה מקום נפלא ללמוד אמנות ומדעים,
אבל גם את אומנות החיים בקרב החברה הלבנה.
זה הכין אותי לחיים בהרווארד מאוחר יותר,
או לבצע ייעוץ עסקי,
או לעבודות שלי ב"דיילי שואו" ו"The Onion".
כתבתי הרבה מהלקחים האלה בביוגרפיה שלי "איך להיות שחור",
שאם עוד לא קראתם אותה, זה הופך אתכם לגזעניים, כי--
(צחוק)
היה לכם הרבה זמן לקרוא את הספר.
אבל אמריקה מתעקשת להזכיר לי
וללמד אותי
מה זה אומר להיות שחור באמריקה.
אנחנו בדצמבר 2018,
אני עם הארוסה שלי בפרוורים של ויסקונסין.
אנחנו בביקור אצל ההורים שלה, שניהם לבנים,
מה שהופך אותה ללבנה.
ככה זה עובד, אני לא מכתיב את החוקים.
(צחוק)
היא שתתה קצת, אז אני נוהג ברכב של ההורים שלה,
והמשטרה עוצרת אותנו.
אני מפחד.
אני מדליק את אורות המצוקה כדי לסמן שיתוף פעולה.
אני עוצר לאט בשוליים
תחת תאורת הרחוב הכי בוהקת שאני יכול למצוא
למקרה ואזדקק לעדים או תיעוד של מצלמת הרכב.
אנחנו מוציאים את תעודת הזיהוי שלי, מסמכי הרישום של הרכב,
שם אותם במקום גלוי, גולל מטה את החלונות,
הידיים שלי מונחות על ההגה,
והכל לפני שהשוטר יוצא מהרכב.
ככה נשארים בחיים.
כשאנחנו מחכים, אני חושב על הכותרת בעיתון --
"המשטרה יורה בעוד אדם שחור לא חמוש" --
ואני לא רוצה לככב בה.
החדשות הטובות הן, השוטרת שלנו היתה ידידותית.
היא אמרה לנו שפג תוקפו של הטסט שלנו.
אז לכל ההורים הלבנים שם,
אם הילד שלכם בקשר עם אדם
שצבע עורו דומה לזה של דוויין "The Rock" ג'ונסון או כהה יותר --
(צחוק)
אתם צריכים לזכור את הטסט של הרכב, לעדכן את המסמכים בכל פעם שאנחנו באים לביקור.
זה רק עניין של נימוסים.
(צחוק)
(מחיאות כפיים)
היה לי מזל.
קיבלתי אשת מקצוע של אכיפת החוק.
שרדתי משהו שלא אמור לדרוש הישרדות.
ואני חושב על סדרת הסיפורים --
"המשטרה יורה בעוד אדם שחור לא חמוש" --
והעונה הזו בה סיפורים אלה צצו בכל מקום.
הייתי גולל את הפיד שלי
ורואה תמונה של תינוק חדש.
הייתי רואה מודעת פרסום
למשהו שלחשתי עליו לחבר שלי אתמול.
הייתי רואה סרטון של שוטר יורה במישהו
שנראה בדיוק כמוני.
והייתי רואה מאמר דעה
על איך דור המילניום החליף סקס בטוסט עם אבוקדו
(צחוק)
זאת היתה תקופה מבלבלת.
הסיפורים האלה צצו כל הזמן,
אבל ב-2018, הסיפורים האלה התחלפו בסיפורים אחרים,
סיפורים כמו, "אשה לבנה מתקשרת למשטרה לדווח על אשה שחורה שמחכה למונית אובר".
זאת היתה ברוקלין בקי.
ואז היה את, "אשה לבנה מתקשרת למשטרה
לדווח על ילדה שחורה בת שמונה שמכרה מים".
זאת היתה פטי היתרים.
ואז היה את, "אשה מתקשרת למשטרה
לדווח על משפחה שחורה שעשתה מנגל באגם באוקלנד".
זאת היתה בקי מנגל הידועה לשמצה.
ואני טוען שהסיפורים האלה של החיים בעור שחור
הם למעשה התקדמות.
אותם היינו מגלים אחרי הריגות משטריות לא חוקיות.
עכשיו, אנחנו מקבלים סרטונים של אנשים שמתקשרים למוקד 100.
אנחנו נעים קדימה בזרם,
מתקרבים לבעיה ומתקרבים לפתרון.
אז התחלתי לאסוף
כמה שיותר מהסיפורים האלה שיכולתי למצוא.
בניתי מאגר נתונים הולך וגדל
ב-baratunde.com/linigwhileblack.
מתוך רצון להבין, הבנתי שהתהליך
היה בעצם הבניית משפטים להבנת הכותרות האלה.
ואני רוצה להודות למורה שלי לאנגלית מסיידוול אריקה ברי
ולכל המורים לאנגלית.
נתתם לנו כלים להילחם על החירות שלנו.
מה שמצאתי הוא תהליך לפרק את הכותרת
ולהבין את השכבות הקיימות
בכל אחת:
נושא נוקט פעולה כלפי מושא המעורב בפעילות כלשהי,
כך ש"אשה לבנה מתקשרת למשטרה לדווח על ילדה שחורה בת שמונה"
שווה ל"אדם לבן מתקשר למשטרה לדווח על אישה שחורה ששוחה בברכה השכונתית"
ושווה ל"אשה מתקשרת למשטרה לדווח על מחוקקת שחורה באורגון
שגייסה קולות במחוז שלה".
הם כולם שווים.
פירוק המשפטים אפשר לי ליצור תרשים של העליונות הלבנה
שאפשרה את הנכונות של המשפטים האלה,
ואני אעצור כאן להגדיר את המונחים שלי.
כשאני אומר "עליונות לבנה"
אני לא רק מדבר על הנאצים האלה
או פעילי זכויות לבנים,
ואני בטח שלא אומר שכל הלבנים הם גזעניים.
מה שאני מתכוון זה
למערכת של יתרונות מערכתיים שמתעדפים אנשים לבנים על פני אחרים
בזירות חברתיות, כלכליות ופוליטיות.
זה מה שבריאן סטיבנסון ביוזמה לצדק שוויוני
קורא לו הנרטיב של הפער הגזעי,
הסיפור שסיפרנו לעצמנו כדי להצדיק את העבדות ואת (חוקי) ג'ים קרואו
ומעצרים נרחבים ומעבר לזה.
אז כשראיתי איך הדפוס הזה חוזר על עצמו,
התעצבנתי,
אבל גם קיבלתי השראה
ליצור משחק,
משחק מילים שיאפשר לי להפוך את החשיפה הטראומטית הזו
לחוויה מרפאה.
אני הולך להסביר לכם את המשחק.
הרמה הראשונה היא רמת מתחילים, ואני זקוק להשתתפות שלכם.
המטרה שלנו: לקבוע האם זה אמיתי או מזויף.
האם זה קרה או לא?
הנה הדוגמה:
"ספרנית בפקולטה למשפטים באוניברסיטה קתולית התקשרה למשטרה
לדווח על תלמיד "וכחן".
מחאו כפיים אם אתם חושבים שזה אמיתי.
(מחיאות כפיים)
מחאו כפיים אם אתם חושבים שזה מזויף.
(מחיאות כפיים)
האמיתיים ניצחו, לצערי,
ורק לידיעה,
וכחנות בספרית הפקולטה למשפטים
זה המקום הכי נכון לבצע את זה.
(צחוק)
צריך לקדם את התלמיד הזה לפרופסורה.
רמת מתחילים הושלמה, אז בא נעבור לשלב הבא.
שלב 1, המטרה שלנו היא פשוטה:
תהפכו את התפקידים.
כלומר ש"אשה מתקשרת למשטרה לדווח על מחוקקת שחורה באורגון"
הופך ל"מחוקקת שחורה באורגון מתקשרת למשטרה לדווח על אשה".
כלומר ש"אדם לבן מתקשר למשטרה לדווח על אישה שחורה
ששוחה בברכה השכונתית"
הופך ל"אישה שחורה מתקשרת למשטרה לדווח על אדם לבן ששוחה בברכה השכונתית".
מה דעתכם על התפוחים הגזעניים ההפוכים האלה?
זהו, שלב 1 הושלם.
ועכשיו נעלה לשלב הבא, שלב 2.
כאן המטרה שלנו היא להגדיל את האמינות של המשפט ההפוך.
בא נודה בזה, אישה שחורה שמתקשרת למשטרה לדווח על אדם לבן ששוחה בברכה השכונתית
הוא לא מספיק אבסורדי,
אבל מה אם האדם הלבן הזה מנסה לגעת בשיער שלה בלי רשות,
או אולי הוא מכין חלב שיבולת שועל ברכיבה על חד-אופן,
או אולי הוא פשוט משתלט על השיחה בפגישה.
(צחוק)
כולנו חווינו את זה, נכון?
ברצינות, כולנו חווינו את זה.
אז זהו. שלב 2 הושלם.
אבל הוא בא עם אזהרה:
המהפך הפשוט של תנועת חוסר הצדק אינו צדק.
זאת נקמנות, זה לא המטרה שלנו,
זה משחק אחר, אז נעלה לשלב 3,
כאן המטרה היא לשנות את הפעולה,
הידועה גם כ"שיחה למשטרה היא לא האופציה היחידה שלך
OMG, כמה אתם דפוקים, אנשים!"
(מחיאות כפיים)
אני צריך לעצור את המשחק ולהזכיר לנו את המבנה.
נושא נוקט פעולה כלפי מושא המעורבת בפעילות כלשהי.
"אשה לבנה מתקשרת למשטרה לדווח על משקיע נדל"ן שחור
שסקר את השטח בבעלותו".
סופרמרקט בקליפורניה מתקשר למשטרה לדווח על אישה שחורה
שתרמה אוכל להומלסים".
"מועדון פרטי מתקשר פעמיים למשטרה לדווח על אשה שחורה ששיחקה לאט מדי"
בכל המקרים האלה הנושא הוא בדרך אדם לבן,
המושא הוא בדרך כלל אדם שחור,
והפעולות יכולות להיות כל דבר,
מישיבה בסטארבקס
עד שימוש בסוג הלא נכון של מנגל
לנמנום
להליכה "נסערת" בדרך לעבודה,
שמבחינתי זה פשוט "ללכת לעבודה".
(צחוק)
והכי אהוב עלי,
אי מניעה מהכלב שלו מלקפוץ על הכלב שלה,
שזה מקרה ברור למשטרת הכלבים,
לא משטרה אנושית.
כל הפעולות האלה מסתכמות בחיים.
הקיום שלנו מתפרש כפשע.
כאן מגיע הרגע ההכרחי במצגת בו אני חייב לומר
שלא הכל קשור בגזענות.
פשע הוא דבר אמיתי, יש לדווח עליו,
אבל תשאלו את עצמכם, האם אנחנו זקוקים לכך שגברים חמושים יופיעו ויפתרו את הבעיה,
כי כשהם מופיעים במקרה שלי,
זה שונה.
אנחנו יודעים ששוטרים
משתמשים בכוח מול אנשים שחורים יותר מאשר מול אנשים לבנים,
ואנחנו מגלים את התפקיד של שיחות למוקד בכל זה.
הודות למחקר המקדים מהמרכז לשוויון משטרתי,
אנחנו לומדים שבערים מסוימות,
רוב האינטראקציות בין שוטרים ואזרחים
נובעות משיחות למוקד 100,
לא עצירות יזומות של שוטרים,
ורוב האלימות, השימוש באלימות ע"י שוטרים על אזרחים,
הוא בתגובה לשיחות אלה.
יתרה מכך, כשאותם שוטרים המגיבים לשיחות משתמשים בכוח,
תופעה זו גוברת
כשאחוז האוכלוסיה הלבנה
גם נמצא בצמיחה,
כלומר ג'נטריפיקציה,
כלומר חד-אופנים וחלב שיבולת שועל,
כלומר כשבקי מנגל מרגישה מאוימת
היא הופכת לאיום עבורי בשכונה שלי
מה שמכריח אותי ואנשים כמוני
למשטר את עצמנו.
אנחנו משקיטים את עצמנו, אנחנו צועדים על קליפות ביצים,
אנחנו אולי נעצור בצד הכביש
תחת האור הבהיר ביותר שאפשר למצוא
כך שהרצח שלנו
יוכל להיות מתועד באופן טוב במצלמה,
ואנחנו עושים את זה בגלל שאנחנו חיים במערכת
בה אנשים לבנים יכולים בקלות מדי לגייס כוח קטלני
כדי להבטיח את נוחותם.
(מחיאות כפיים)
הסופרמרקט בקליפורניה
לא סתם התקשר למשטרה לדווח על אישה שחורה שתרמה אוכל להומלסים.
הם הזמינו אנשים חמושים חסרי עקבות.
הם בעצם הזמינו מתקפת רחפנים.
זאת היא אי-נוחות חמושה,
והיא לא תופעה חדשה.
מ-1877 ועד 1950,
היו לפחות 4,400 מקרי לינץ' של טרור גזעני מתועדים נגד אנשים שחורים
בארצות הברית.
גם לאלה היו כותרות.
"משפט לינץ' נערך לכומר ט"א אלן בהרמנדו מיסיסיפי
על שיזם איחוד חקלאים מקומיים".
"משפט לינץ' נערך לאוליבר מור במחוז אדג'קומב, צפון קרולינה,
על שהפחיד נערה לבנה".
"משפט לינץ' נערך לניית'ן בירד ליד לולינג טקסס
על סירובו להפקיר את בנו להמון המשולהב".
אנחנו צריכים לשנות את הפעולה,
בין אם הפעולה היא "לינץ'"
או "דיווח משטרתי".
ועכשיו שקיצרתי את המרחק בין שני אלה,
בא נחזור למשחק שלנו, למשימה שלנו.
המטרה שלנו ברמה 3 היא לשנות את הפעולה.
אז מה אם במקום
"התקשר למשטרה לדווח על אישה שחורה שתרמה אוכל להומלסים",
אותו סופרמרקט בקליפורניה פשוט היה מודה לה.
הבעת תודה היא הרבה יותר זולה מהזמנת כוחות משטרתיים לזירה.
(מחיאות כפיים)
או במקום,
הם יכלו לתרום לה את האוכל שהם היו מבזבזים,
ומעלים את המוניטין האזרחי שלהם.
או האישה הלבנה שהתקשרה למשטרה לדווח על הילדה השחורה בת השמונה,
היא יכלה לקנות את כל המלאי של אותה ילדה שחורה צעירה,
ולתמוך בעסק קטן.
והאישה הלבנה שהתקשרה למשטרה לדווח על משקיע הנדל"ן השחור,
כולנו היינו מרוויחים, השוטרים גם יסכימו,
אם היא פשוט היתה מתעלמת ממנו ומתעסקת בעניינים שלה.
(צחוק)
ההתעסקות בעניינים של עצמך היא בחירה מצוינת, בחירה מצוינת.
תבחרו בה לעתים קרובות יותר.
רמה 3 הושלמה, אבל ישנה רמת בונוס סופית,
שם המטרה היא הכללה.
ראינו גם כותרות כמו זו:
"איש בעל השפעה רבה אונן מול אישה צעירה
שביקרה במשרד שלו".
איזה בחירה מוזרה עבור אותו איש בעל השפעה רבה.
כל כך הרבה פעולות היו זמינות לו.
(צחוק)
כאילו, לדוגמה, "הקשיב"
"הנחה"
"קיבל השראה, פתח קרן השקעה משותפת, כולם עשירים עכשיו".
(צחוק)
אני רוצה לחיות בעולם הזה בו כולם עשירים עכשיו,
אבל בגלל הבחירה האומללה שלו, כולנו חיים בעולם הרבה יותר עני.
זה לא חייב להיות כך.
משחק המילים הזה הזכיר לי שיש מבנה לעליונות הלבנה,
כמו שיש למיזוגניה (שנאת נשים),
כמו שיש לכל תופעות ניצול המעמד המערכתיות.
המבנה הוא מה שהופך אותן למערכתיות.
אני מבקש מאנשים כאן
לראות את המבנה,
איפה שוכן הכוח בתוכו,
ואפילו יותר חשוב לראות את האנושיות
של אלה מאתנו שהפכו למטרות בגלל המבנה הזה.
אני כאן בגלל שאהבו אותי והשקיעו בי והגנו עלי. ואני בר מזל
כי למדתי בבתי הספר הנכונים, אני קצת מפורסם, די שמח,
עושה מדיטציה פעמיים ביום,
ועדיין,
אני מסתובב בחשש,
כי אני יודע שמישהו שרואה בי איום
יכול להפוך לאיום לחיי,
ואני עייף.
אני עייף מלשאת
את המשא הבלתי נראה הזה של הפחדים של אנשים אחרים,
ורבים מאתנו חשים כך,
ואנחנו לא חייבים
כי אנחנו יכולים לשנות את זה.
כי אנחנו יכולים לשנות את הפעולה שתשנה את הסיפור,
שתשנה את המערכת
שמאפשרת לאותם סיפורים להתרחש.
המערכות הן רק אוסף סיפורים שכולנו מאמינים להם.
כשאנחנו משנים אותם,
אנחנו מכתיבים מציאות טובה יותר שכולנו יכולים להיות חלק ממנו.
אני מבקש מכולנו
להשתמש בכוח שלנו לבחור.
אני מבקש מכולנו לעלות שלב.
תודה רבה.
אני ברטונדה ראפיק ת'רסטון.
(מחיאות כפיים)