Moji rodiče mi dali neobyčejné jméno:
Baratunde Rafiq Thurston.
Baratunde je odvozeno z jorubského jména v Nigérii,
my ale nejsme Nigerijci.
(smích)
Jen to ukazuje, jaká byla máma černoška.
(smích)
„Dám klukovi to nejčernošštější jméno. Tak copak tady v knize máme?“
(smích)
Rafiq je arabské jméno, my ale nejsme Arabové.
Moje máma jen chtěla, abych měl problémy při nastupování do letadla v 21.století.
(smích)
Předvídala, že Amerika půjde nativistickým směrem.
Byla černošskou futuristkou.
(smích)
Thurston je britské jméno, my ale nejsme Britové.
Ať žije vícegenerační dehumanizační ekonomická instituce
Amerického vlastnictví otroků.
Thurston je skvělé jméno pro objednávku ve Starbucks.
Rozhodně to tam zrychluje obsluhu.
(smích)
Moje matka byla renesanční žena.
Arnita Lorraine Thurston
byla programátorkou počítačů, dříve bývala služkou,
přežila sexuální napadení,
byla umělkyní a aktivistkou.
Připravila mě na tento svět lekcemi z černošských dějin,
bojových umění, městského zemědělství,
a poté mě v sedmé třídě poslala do soukromé školy Sidwell Friends School,
kam američtí prezidenti posílají své dcery,
a takhle jsem vypadal, když jsem tam přišel.
(smích)
Na té škole jsem měl za úkol dvě věci:
neztratit svoje černošství a neztratit brýle.
Uspěl jsem v obojím.
(smích)
Sidwell byl skvělé místo k učení se umění a vědám,
ale také k učení se, jak žít mezi bělochy.
Připravil mě na život na Harvardu,
na práci v podnikovém poradenství
a na moji práci v „The Daily Show“ a „The Onion“.
Spoustu těchto lekcí jsem zmínil ve své biografii „Jak být černochem“,
a pokud jste ji ještě nečetli, jste rasisti, protože ‒
(smích)
jste měli spoustu času si tu knihu přečíst.
Ale Amerika mi neustále připomíná
a učí mě,
co znamená být černochem v Americe.
Je prosinec 2018,
jsem s mojí snoubenkou v příměstské části Wisconsinu.
Jsme na návštěvě u jejích rodičů, kteří jsou oba běloši,
což z ní dělá bělošku.
Takhle to funguje, já si to nevymyslel.
(smích)
Trošku pila, takže já řídím auto jejích rodičů.
A zastaví nás policie.
Jsem vyděšený.
Zapínám výstražná světla, abych ukázal, že spolupracuju.
Pomalu zajíždím ke krajnici
pod to nejjasnější pouliční světlo, jaké se dá najít,
pro případ, že budu potřebovat svědky nebo záběry z kamery v autě.
Vyndáváme můj řidičák, registraci auta,
viditelně je vyskládáme, stahujeme okénka,
moje ruce jsou na volantu,
to všechno ještě předtím, než policista vystoupí z auta.
Tohle je cesta jak přežít.
Zatímco čekáme, přemýšlím o těchto titulcích ‒
„Policie zastřelila dalšího neozbrojeného černocha“ ‒
a já nechci být jedním z nich.
Dobrá zpráva je, že naše policistka byla přátelská.
Řekla nám, že máme prošlou registraci.
Takže, vzkaz všem bělošským rodičům:
pokud vaše dítě chodí s někým,
kdo má barvu pleti jako Dwayne „The Rock“ Johnson nebo tmavší ‒
(smích)
před každou návštěvou se ujistěte, že má vaše auto v pořádku papíry.
Je to běžná zdvořilost.
(smích)
(potlesk)
Měl jsem štěstí.
Narazil jsem na znalkyni práva.
Přežil jsem něco, při čem bych neměl usilovat o přežití.
A myslím na tu sérii událostí ‒
„Policie zastřelila dalšího neozbrojeného černocha“ ‒
a na období, kdy takovéhle události byly na denním pořádku.
Procházel jsem na síti novinky
a bylo tam oznámení o narození miminka,
reklama na jakýsi produkt,
o kterém jsem včera v tichosti říkal kamarádovi.
Viděl jsem video s policistou, který postřelil někoho,
kdo vypadal přesně jako já.
A četl jsem zamyšlení o tom,
jak mileniálové vyměnili sex za toast s avokádem.
(smích)
Byla to rozporuplná doba.
Ty události se stále objevovaly,
ale v roce 2018 se změnily v jiný typ příběhů,
na něco takového: „Běloška zavolala policii na černošku čekající na Uber“.
To byl příběh brooklynské Becky.
Pak tam bylo: „Běloška zavolala policii
na osmiletou černošku prodávající vodu“.
To byla Patty bez povolení.
Pak zase: „Žena zavolala policii
na černošskou rodinu grilující u jezera v Oaklandu“.
Příběh nechvalně známé BBQ Becky.
A já podotýkám, že události ze života černochů
jsou vlastně pokrokem.
Dříve bychom se o nich dozvěděli až po nezákonném policejním zabíjení.
Dnes vídáme videa lidí, jak volají 911.
Plaveme proti proudu,
blíže k problému a blíže k řešení.
A tak jsem začal sbírat
všechny příběhy, které jsem dokázal najít.
Vytvořil jsem stále se vyvíjející a rostoucí databázi
na stránce baratunde.com/livingwhileblack.
Když jsem se to snažil pochopit, uvědomil jsem si,
že vlastně vytvářím z vět diagramy, abych těm titulkům porozuměl.
Chci poděkovat mojí učitelce angličtiny Erice Berry ze Sidwellu
a všem učitelům angličtiny.
Poskytli jste nám nástroje, abychom mohli bojovat za naši svobodu.
Našel jsem způsob, jak vysvětlit titulek
a porozumět neměnným vrstvám
v každém z nich:
subjekt podnikne kroky proti cíli, který se zabývá jistou činností,
takže „Běloška zavolala policii na osmiletou černošku“
je to stejné jako „Běloch zavolal policii na černošku koupající se na koupališti“
nebo jako „Žena zavolala policii na černošskou poslankyni z Oregonu,
která pořádala kampaň ve svém obvodu“.
Jsou stejné.
Diagramy těchto vět mi umožnily znázornit nadřazenost bělochů,
která umožnila, aby se tyto věty staly pravdou,
a zde se zastavím, abych definoval použité výrazy.
Když říkám „nadřazenost bělochů“,
tak nemluvím jen o nacistech
nebo vyznavačích bílé síly
a rozhodně neříkám, že všichni běloši jsou rasisti.
Myslím tím
systém strukturálních výhod,
který upřednostňuje bělochy
v sociální, ekonomické a politické aréně.
Bryan Stevenson z Iniciativity za rovnoprávnost
to nazval příběhem rasových rozdílů,
příběhem, který říkáme sami sobě, abychom ospravedlnili otroctví, Jima Crowa
a hromadné věznění, a tak dále.
Takže když jsem viděl, jak se tento vzorec opakuje,
naštval jsem se,
ale také mě to inspirovalo
k vytvoření hry,
hry se slovy, která by mi umožnila
přetvořit toto traumatické odhalení
v uzdravovací proces.
Tu hru vám teď vysvětlím.
První úroveň je úroveň tréninková a já potřebuji, abyste se jí zúčastnili.
Naším úkolem je zjistit, zda jde o pravdu nebo lež.
Stalo se to nebo ne?
Zde je příklad:
„Knihovnice na katolické právnické univerzitě zavolala policii na studenta
kvůli tomu, že s ní příliš diskutoval“.
Zatleskejte, pokud si myslíte, že je to pravda.
(potlesk)
Zatleskejte, pokud si myslíte, že to pravda není.
(potlesk)
Bohužel, je to pravda
a jen dodávám,
že právnická knihovna je na diskutování
přesně to pravé místo.
(smích)
Toho studenta by měli povýšit na profesora.
Tréninkovou úroveň jsme zvládli, takže se přesuňme k těm opravdovým.
První úroveň, náš úkol je jednoduchý:
prohoďte role.
To znamená „Žena zavolala policii na černošskou poslankyni z Oregonu“
se změní na „Černošská poslankyně z Oregonu zavolala policii na ženu“.
A z titulku „Běloch zavolal policii na černošku koupající se na koupališti“
bude „Černoška zavolala policii na bělocha koupajícího se na koupališti“.
Jak se vám líbí tahle obrácená rasistická verze?
Hotovo, první úroveň je za námi
a my se přesuneme k druhé úrovni,
kde je naším úkolem zvýšit důvěryhodnost obrácené verze.
Upřímně, černoška, která volá policii na bělocha kvůli koupání v bazénu
není dostatečně absurdní,
ale co když jí ten běloch sahal na vlasy bez jejího povolení
nebo vyráběl ovesné mléko během jízdy na jednokolce,
nebo možná jen všechny na poradě překřikoval.
(smích)
Všichni jsme to zažili, že?
Vážně, všichni jsme to zažili.
Hotovo, druhá úroveň je dokončená.
Ale spolu s tím přichází varování:
jednoduše obrátit proud nespravedlnosti nevytváří spravedlnost.
To je pomsta, což není naším cílem,
to je jiná hra, a tak postoupíme k třetí úrovni,
kde je naším úkolem změnit naši reakci,
něco jako „Volat policii není vaše jediná možnost,
můj bože, co je to s vámi, lidi!“
(potlesk)
Musím pozastavit naši hru, abych připomněl stavbu vět.
Subjekt podnikne kroky proti cíli, který se zabývá jistou činností.
„Běloška zavolala policii na černošského investora,
který prováděl inspekci na svém pozemku“.
„Obchod v Kalifornii zavolal policii na černošku,
která darovala jídlo bezdomovcům“.
„Golfový klub dvakrát volal policii na černošku kvůli tomu, že hrála pomalu“.
Ve všech těchto případech je subjekt většinou běloch,
cílem je většinou černoch
a činností je cokoliv,
od sezení ve Starbucks
až po nesprávné grilování
nebo zdřímnutí si
nebo „nervózní“ chůzi do práce,
kterou já nazývám prostě „chůzí do práce“.
(smích)
A můj nejoblíbenější je
nezabránění svému psovi ve snaze spářit se s jejím psem,
což je očividně případ pro psí policii,
ne lidskou policii.
Všechny tyto aktivity patří k životu.
Naše existence je chápána jako zločin.
Nyní nastala ta chvíle, kdy je mou povinností říct,
že ne všechno se týká rasy.
Zločin je vážná věc, který by měl být nahlášen,
ale zeptejte se sami sebe,
jestli jsou k vyřešení situace potřeba ozbrojenci,
protože pokud přijedou pro mě,
bude to vypadat jinak.
Víme, že policisté
používají v případě černochů více síly než u bělochů
a tím se učíme, jakou roli v tomhle případě hraje volání na 911.
Díky dosavadnímu výzkumu Centra pro dohled nad dodržováním rovnosti
jsme zjistili, že v jistých městech
nastává většina střetů mezi policisty a občany
kvůli volání na 911,
a ne z iniciativy na straně policistů,
a většina násilí, kdy policie použije proti občanům hrubou sílu,
je reakcí na tato volání.
Navíc, když policisté reagující na zavolání použijí sílu,
zvyšují ji v oblastech,
kde procento populace bělochů je také vyšší,
tedy kde nastala gentrifikace,
obdobně u jednokolky a ovesného mléka
nebo když se BBQ Becky cítí ohrožená,
stane se pro mě hrozbou v mém vlastním sousedství,
což nutí mě a lidi jako jsem já,
abychom chránili sami sebe.
Navzájem se zklidňujeme, vyhýbáme se provokacím,
na pokyn policie zastavujeme u krajnice
pod tím nejjasnějším světlem,
aby naše vražda
mohla být natočená na kameru,
a děláme to proto, protože žijeme v systému,
ve kterém běloši mohou jednoduše zavolat smrtící sílu,
aby si zajistili své pohodlí.
(potlesk)
Obchod v Kalifornii
nejen že zavolal policii na černošku, která darovala jídlo bezdomovcům.
Zavolali na ni ozbrojené, nevyzpytatelné muže.
V podstatě povolali letecký útok.
Tohle je ozbrojené otravování
a není to nic nového.
Mezi lety 1877 a 1950 bylo v USA
zdokumentováno nejméně 4 400 případů
rasového teroru při lynčování černochů
Ty také měly titulky.
„Reverend T. A. Allen byl zlynčován v Hernandu v Mississippi
za organizování místních pachtýřů“.
„Oliver Moore byl zlynčován v Edgecomb v Severní Karolíně, když vyděsil bělošku“.
„Nathan Bird byl zlynčován poblíž Lulingu v Texasu za to,
že odmítl vydat svého syna davu“.
Musíme změnit naši reakci,
ať už tou reakcí je „lynčování“
nebo „volání policie“.
A teď, když jsem obě úrovně přiblížil,
vraťme se k naší hře, k našemu úkolu.
Naším úkolem ve třetí úrovni je změnit reakci.
Co kdyby místo
„zavolal policii na černošku, která darovala jídlo bezdomovcům“
jí ten obchod v Kalifornii poděkoval.
Děkování je daleko levnější než přivedení donucovacích orgánů na scénu.
Nebo místo toho
jí mohli dát jídlo, které by stejně vyhodili,
a zvýšili si tak u veřejnosti svůj kredit.
Nebo ta běloška, která zavolala policii na osmiletou černošskou dívku,
si od ní mohla raději všechno koupit
a podpořit tak drobné podnikání.
A běloška, která zavolala policii na černošského realitního investora ‒
všichni bychom na tom byli lépe, s čímž policie souhlasí,
kdyby ho prostě ignorovala a starala se sama o sebe.
(smích)
Starat se sám o sebe je skvělá volba, skvělá volba.
Volte ji častěji.
Třetí úroveň je dokončená, ale je tu ještě bonusové kolo,
kde je úkolem začlenění.
Viděli jsme také titulky jako
„Vlivný muž masturboval před mladými ženami,
které přišly do jeho kanceláře“.
Divná volba pro vlivného muže.
Přitom mohl dělat tolik jiných věcí.
(smích)
Jako například „poslechnout si je“,
„poradit jim“,
„nechat se inspirovat, rozjet s nimi společný podnik, teď jsou všichni bohatí“.
(smích)
Chci žít ve světě, kde jsou všichni bohatí,
ale kvůli jeho špatné volbě všichni žijeme v chudším světě.
Nemusí to tak být.
Tato hra se slovy mi připomněla, že nadřazenost bělochů má strukturu,
tak jako myzogynie
a další systémové zneužívání moci.
Struktura je to, co je dělá systémovými.
Vyzývám lidi,
aby si té struktury všímali,
jaké místo v ní má moc,
a co je důležitější, aby viděli lidskost
těch z nás, ze kterých si tato struktura udělala terč.
Dneska tu jsem, protože jsem byl milován,
podporován, chráněn a že jsem měl štěstí,
protože jsem šel na dobrou školu, jsem skoro slavný, většinou šťastný,
dvakrát denně medituji,
a přesto
v sobě nosím strach,
protože vím, že někdo, kdo mě vidí jako hrozbu,
se může stát hrozbou pro můj život,
a jsem z toho unavený.
Jsem unavený z toho, že musím nést
neviditelné břímě strachu jiných lidí,
a stejně tak je unavených mnoho z nás,
a neměli bychom být,
protože to můžeme změnit,
když změníme reakci, která změní událost,
což změní systém,
který umožňuje, aby ty události nastávaly.
Systémy jsou jen kolektivní příběhy, ve které všichni věříme.
Když je měníme,
tvoříme lepší realitu, součástí které můžeme všichni být.
Vyzývám nás,
abychom použili svou moc a vybrali si.
Vyzývám nás, abychom postoupili na vyšší úroveň.
Děkuji.
Jsem Baratunde Rafiq Thurston.
(potlesk)