Kolik z vás si dnes zkontrolovalo emailovou schránku?
No tak, přihlašte se.
Kolik z vás ji kontroluje právě teď?
(Smích)
A co finance? Zkontrolovali jste si je dnes?
Kreditní kartu, investiční účet?
A co tenhle týden?
No a co takhle spotřeba energie ve vaší domácnosti?
Díval se dnes někdo?
Tenhle týden? Minulý týden?
Najde se tu pár energetických nadšenců.
Rád vás tu vidím lidičky.
A co ostatní -- tenhle sál je plný lidí,
kterým záleží na budoucnosti naší planety
a stejně si nevšímáme
spotřeby energie řídící změny počasí.
Ta žena na fotce vedle mě je Harriet.
Seznámili jsme se s ní na naší první rodinné dovolené.
Harriet se o spotřebu energie zajímá
a to rozhodně energetický nadšenec není.
Povím vám proč se o to Harriet začala zajímat.
Tohle je uhlí,
nejrozšířenější zdroj elektřiny na naší planetě
a tohle uhlí obsahuje dost energie
na to, aby tahle žárovka svítila víc než rok.
Jenže bohužel odtud až sem
se většina té energie ztratí
jejím únikem při přenosu a teplem.
Ve skutečnosti jen 10 procent skončí jako světlo.
Takže tohle uhlí vydrží o trochu déle než měsíc.
Pokud by tahle žárovka měla svítit rok,
potřebovali byste tolik uhlí.
Špatná zpráva je, že na každou spotřebovanou jednotku energie
připadne devět proplýtvaných.
To je zároveň dobrá zpráva,
protože za každou jednotku energie, kterou ušetříme,
ušetříme těch devět zbývajících.
Tudíž otázkou je, jak přesvědčit přítomné publikum
a lidi na celém světě, aby se začali zajímat
o energii kterou spotřebováváme
a přestali jí tolik plýtvat.
Odpovědí je experiment, který provedli behaviorální vědci
jedno horké léto před 10 lety
a to pouhých 140 kilometrů odtud,
v San Marcos v Kalifornii.
Postgraduální studenti dali na každé dveře v této oblasti visačky
vyzývající obyvatele k vypnutí klimatizace
a zapnutí větráků.
Jedna čtvrtina domácností obdržela sdělení znějící:
"Věděli jste, že tohle léto můžete ušetřit 54 dolarů měsíčně?
Vypněte klimatizaci, zapněte větráky."
Další skupina dostala visačky týkající se životního prostředí.
A sdělení pro třetí skupinu apelovalo na jejich
občanskou povinnost a tím předcházení výpadků proudů.
Většina lidí předpokládala, že informace týkající se ušetřených peněz zabere nejvíc.
Ve skutečnosti ani jedno sdělení nezabralo.
Na spotřebu energie neměly žádný dopad.
Stejný výsledek, jakoby studenti nic na dveře nedali.
Až na čtvrtou zprávu,
která zněla jednoduše:
"Ze všech dotázaných odpovědělo 77 procent vašich sousedů tak,
že klimatizaci vypnuli a zapnuli větráky.
Prosím, buďte jedním z nich. Vypněte klimatizaci
a zapněte větráky."
A světe div se. Ono to fungovalo.
Ti, co obdrželi tyhe visačky,
značně snížili spotřebu energie
jen proto, že jim bylo řečeno, co dělali jejich sousedé.
Takže jaké ponaučení z toho plyne?
No, pokud je něco nepohodlné,
i když v to věříme,
morální naléhání a finanční motivace s námi moc nehnou,
avšak společenský nátlak, to je mocný prostředek.
A využije-li se správně, může mít trvalý vliv.
Ve skutečnosti už má.
Tenhle pohled na věc mě a mého přítele Dana Yatesa inspiroval
k založení společnosti Opower.
Dali jsme dohromady software a spojili se s energetickými firmami,
které by rády pomohly svým zákazníkům ušetřit energii.
Pro každou domácnost vytvoříme individuální zprávu
srovnávající jejich spotřebu energie
s domácnostmi podobné velikosti.
Tak, jako v případě těch účinných visaček,
naši zákazníci se srovnávají se svými sousedy
a my jim pak poskytnem cílená doporučení,
která jim pomohou ušetřit.
Nejprve bylo všechno na papíru, pak jsme přešli k mobilní aplikaci,
webu a teď dokonce k regulovatelnému termostatu
a posledních pět let provádíme
největší experiment behaviorální vědy na světě.
A funguje to.
Běžní vlastníci domů a nájemníci ušetřili
víc než 250 millionů dolarů na účtech za energii.
A to je teprve začátek.
Jen za tenhle rok, ve spolupráci s více než 80 energetikami
v šesti zemích, se chystáme vytvořit
další dvě terawatt hodiny na úsporách za elektřinu.
Energetičtí nadšenci v publiku si dokáží dvě terawatt hodiny představit,
ale pro nás ostatní, dvě terawatt hodiny
zprostředkují víc než dost energie pro všechny domácnosti
v St. Louis a Salt Lake City dohromady
na víc než rok.
Dvě terawatt hodiny -- to je zhruba polovina
toho, co solární průmysl v USA vyprodukoval minulý rok.
A dvě terawatt hodiny co se týče uhlí?
Museli bychom spálit 34 těchto koleček
každou minutu non stop za celý rok,
abychom dostali elektřinu za dvě terawatt hodiny.
Avšak my nic nepálíme.
Pouze motivujeme lidi, aby se začali zajímat
a změnili své chování.
Nicméně jsme jediná společnost tohoto druhu a
před námi je ještě dlouhá cesta.
Dvacet procent elektřiny v domácnostech se proplýtvá.
A tím nemyslím, že lidé mají
nevýkonné žárovky. Třeba mají.
Spíš jde o rozsvícená světla v prázdných místnostech
a zapnutou klimatizaci, i když nikdo není doma.
40 miliard dolarů se proplýtvá ročně
na elektřinu, která nepřispívá k našemu blahobytu,
ale naopak ke změnám v podnebí.
To je 40 miliard -- miliARD --
každoročně, a to jen v USA.
Tam se spotřebuje polovina našeho uhlí.
Naštěstí někteří renomovaní materiální vědci
se snaží nahradit uhlí udržitelnými zdroji,
na které se právě díváte.
A to je skvělé a zároveň nezbytné.
Avšak nejzanedbávanějším zdrojem,
který nám může zajistit budoucnost udržitelné energie není na promítačce.
Je v tomto sále. Jste to vy a jsem to já.
Tento zdroj můžeme ovlivnit.
Nepotřebujeme k tomu novou materiální vědu.
Stačí nám jen aplikovat behaviorální vědu.
Můžeme začít již dnes. Víme, že to funguje
a ušetří nám to peníze okamžitě.
Tak na co čekáme?
Ve většině míst se regulace elektřiny
nezměnila výrazně od dob Thomase Edisona.
Společnosti vydělávájí na tom, když zákazníci
plýtvají energií.
Měli by vydělávat, pokud jí zákazníci šetří.
Jenže tady jde o víc než jen o spotřebu energie v domácnostech.
Například Prius.
Je efektivní ne jen proto, že Toyota investovala do materiální vědy,
ale protože investovala do behaviorální vědy.
Palubní deska, která řidičům ukazuje, kolik energie
spotřebují v reálném čase,
přiměje i zaryté piráty silnic
řídit spíš jako opatrné babičky.
A to nás přivádí zpět k Harriet.
Poznali jsme ji na naší první rodinné dovolené.
Přišla se podívat na mou dcerku
a potěšilo ji, že se má dcera také jmenuje Harriet.
Zajímalo ji, čím se živím.
Vysvětlil jsem, že spolupracuji s energetickými společnostmi
a pomáhám lidem šetřit energii.
V ten moment se jí rozsvítily oči.
Podívala se na mě a řekla,
"Jste přesně ten, s kým potřebuji mluvit.
Víte, před dvěma týdny jsme s manželem dostali dopis
od naší energetiky.
Bylo tam, že prý spotřebujem dvakrát víc energie než naši sousedé."
(Smích)
"A tak poslední dva týdny jen přemýšlíme,
probíráme a hádáme se o tom,
jak ušetřit energii.
Udělali jsme vše, co bylo v tom dopise
a pořád si říkám, co víc by se dalo udělat.
Konečně jsem narazila na odborníka.
Povězte mi. Jak ještě mohu ušetřit energii?"
Mnoho odborníků může zodpovědět Harrietinu otázku.
Mým úkolem je,
abychom si všichni tuto otázku položili.
Děkuji.
(Potlesk)