Jeg vil begynde med et tankeeksperiment.
Vi er 4000 år ude i fremtiden.
Civilisationen, som vi kender den,
findes ikke mere
ingen bøger,
ingen elektroniske dimser,
ingen Facebook og Twitter.
Al viden om det engelske sprog
og alfabetet, er gået tabt.
Forestil jer nu at arkæologerne
graver i ruinerne fra vore byer.
Hvad finder de?
Måske nogle firkantede stykker plastik,
med mærkelige symboler på dem.
Måske nogle runde stykker metal.
Måske nogle cylinderformede beholdere,
med symboler på dem.
Og måske bliver en arkæolog berømt
da hun i bjergene,
et sted i Nord Amerika, opdager
massive udgaver af de samme symboler. (Latter)
Lad os nu spørge os:
hvad kunne sådanne fund fortælle
om os om 4000 år ?
Det er ikke noget hypotetisk spørgsmål.
Det er præcis det, vi er konfronteret med,
når vi prøver at forstå Indusdalens civilisation
som fandtes for 4000 år siden.
Induscivilisationen var omtrentlig samtidig
med de langt mere kendte Ægyptiske og Mesopotamiske civilisationer,
men det var langt større end de to.
Det bredte sig over
omtrentlig 1 million km²,
og dækkede det nuværende Pakistan,
Nordvest Indien
og dele af Afghanistan og Iran.
Eftersom at det var en kæmpe civilisation
kunne man forvente at finde rigtig magtfulde herskere, konger
og store monumenter, som glorificerede disse magtfulde konger.
Men,
arkæologerne fandt intet af dette.
De fandt små objekter som disse.
Her er et eksempel på eet af disse objekter.
Dette er selvfølgelig en replika.
Men hvem er denne person ?
En konge ? En gud ?
En præst ?
Eller måske et almindeligt menneske
som dig og mig ?
Vi ved det ikke.
Men Indusfolket efterlod også genstande med tekst på.
Nej, ikke plastik-kort,
men stensegl, kobberstykker
krukker og - meget overraskende -
en stor tavle med tegn,
som blev fundet nær porten til en by.
Vi ved ikke om der står Hollywood,
eller Bollywood for den sags skyld.
Vi ved ikke engang
hvad et eneste af disse objekter fortæller,
fordi Indusskriften er ikke afkodet.
Vi ved ikke hvad disse symboler betyder.
Symbolerne findes hyppigst på segl.
og deroppe ses et sådant objekt.
Det er det firkantede med en enhjørning på det.
Det er et flot stykke kunst.
Hvor stor tror I det er ?
Måske så stor ?
Eller måske så stor ?
Lad mig vise det.
Her er et kopi af sådant segl.
Det er kun en tomme på hver led
-- ret lille.
Hvad bruges de til ?
Vi ved, at de blev brugt til at præge leretiketter,
som blev fastgjort til varer, som blev sendt fra eet sted til et andet.
Ligesom de pakke-sedler, der er på FedEx-kasser.
De blev brugt til at lave disse pakkesedler.
Du spørger måske, hvad der står
på dem.
Måske står der afsenderens navn
eller information om varerne,
som blev sendt fra eet sted til et andet. Vi ved det ikke.
Vi er nødt til at decifrere teksten, for at besvare det spørgsmål.
Decifreringen af teksten
er ikke bare en intellektuelt gåde..
Det er faktisk blevet et spørgsmål,
som er blevet stærkt sammenflettet
med politik og Sydasiens kulturhistorie.
Skriften er faktisk blevet en kampplads,
for tre forskellige grupper.
Først er der den gruppe
som er meget lidenskabelig i deres tro på
at Indusskriften
ikke repræsentere noget sprog overhovedet.
De mener, at symbolerne
meget ligner de symboler man ser på trafikskilte
og emblemer på skjolde.
Der er en anden gruppe,
som mener, at Indus-skriften repræsenterer et Indoeuropæisk sprog.
Hvis man ser på et kort over Indien i dag,
så ser man, at de fleste sprog, som tales i Nordindien,
tilhører den Indoeuropæiske sprogfamilie.
Så nogle mener altså at Indusskriften
repræsenterer en gammelt Indoeuropæisk sprog såsom Sanskrit.
Den sidste gruppe
mener at Indusfolket
var forfædrene til befolkningen i nutidens Sydindien.
De mener at Indusskriften
repræsenterer en gammel form for
den Dravidianske sprogfamilie
som er den sprogfamilie, som tales i store dele af Syd Indien i dag.
Og fortalerne for denne teori
peger på den lille lomme af Dravidiantalende folk.
nær Afghanistan.
De siger at man måske engang
talte Dravidianske sprog over hele Indien,
og det antyder
at Indus-civilisationen måske også er Dravidiansk.
Hvilken af disse hypoteser er rigtig ?
Vi ved det ikke, men hvis man kunne dechifrere skriften,
så ville man måske kunne besvaret spørgsmålet.
Men dechifreringen af skriften er en meget udfordrende opgave.
For det første er der ikke nogen "Rosetta sten".
Jeg tænker ikke på softwaren.
Jeg tænker på en historisk genstand,
som indeholder samme tekst
på både et kendt og et ukendt sprog.
Vi har ikke sådan en genstand for Indusskriften.
Og vi ved ikke engang hvilket sprog de talte.
Og for at gøre sagen endnu værre,
så er de fleste tekster ekstremt korte.
Som jeg viste jer, så findes de som regel på disse segl,
som er meget meget små.
I betragtning af disse formidable forhindringer,
kan man spørge
om man overhovedet vil blive i stand til at dechifrere Indus-skriften
I resten af mit foredrag
vil jeg fortælle om, hvordan jeg lærte at overvinde denne frygt
og i stedet holde af udfordringen som Indusskriften gav.
Jeg har altid været fascineret af Indusskriften
siden jeg læste om den i skolebog.
Hvorfor var jeg fascineret ?
Det er den sidste større ikke-decifrerede skrift i den forhistoriske verden.
Min karrieres vej førte mig til at blive computer-neuro-forsker
I mit daglige arbejde
laver jeg computermodeller af hjernen
for at forstå hvordan hjernen forudsiger ting,
hvordan hjernen tager beslutninger,
hvordan hjernen lærer og så videre.
Men i 2007, krydsedes min vej igen med Indusskriften.
Det var da jeg var i Indien,
og jeg havde den dejlige mulighed
for at mødes med nogle indiske forskere,
som brugte computere til at analysere skriften.
Da erkendte jeg
at der var en mulighed for at samarbejde med disse forskere,
så jeg tog chancen.
Jeg vil fortælle nogle af de resultater som vi har fået,
eller snarere: lad os alle dechifrere sammen.
Er I klar ?
Det første, som man skal gøre, når man har en ikke-decifreret tekst
er at finde ud af skriveretningen.
Her er to tekster som indeholder nogle symboler på dem.
Kan I fortælle mig
om retningen er højre-mod-venstre eller venstre-mod-højre ?
I får nogle sekunder.
OK. Højre-mod-venstre. Hvor mange ? OK.
Venstre-mod-højre ?
Oh - det er næsten 50/50. OK
Svaret er:
hvis I ser på den venstre side af de to tekster,
ser I at der en sammenklemning af tegnene,
og det lader til at for 4000 år siden,
da skriveren skrev fra højre mod venstre,
at han løb tør for plads.
Så de var nødt til at klemme tegnene.
Een af tegnene er også under teksten øverst.
Det lader formode, at skriveretningen
sikkert var fra højre mod venstre,
Det er en af de første ting vi ved,
at retningen er et væsentligt aspekt ved lingvistiske skrifter.
Og Indusskriften har altså
denne egenskab.
Hvilke andre sprogegenskaber udviser skriften ?
Sprog indeholder mønstre.
Hvis jeg giver jer bogstavet Q,
og beder jer forudsige hvad det næste bogstav ville være, hvad tror I så, det ville være?
De fleste af jer sagde U, hvilket er rigtigt.
Men hvis jeg bad jer om at forudsige eet bogstag til,
hvad tror I så det ville være ?
Der er flere muligheder Det kunne være E. Det kunne være I. Det kunne være A,
men bestemt ikke B, C eller D - vel ?
Indusskriften udviser også lignende mønstre.
En stor mængde tekst begynder med dette ruder-formet symbol.
Og det følges hyppigt af
dette spørgsmålstegn lignende symbol.
Det er helt ligesom Q og U eksemplet.
Dette symbol kan så igen følges
af disse fiskelignende symboler og nogle andre,
men aldrig af disse andre tegn i bunden.
Ydermere er der nogle tegn,
som "foretrækker" slutningen af en tekst,
såsom dette krukkeformede tegn,
og dette tegn viser sig at være
det mest hyppigt forekommende tegn i skriften.
Sådanne mønstre bragte os på end ide.
Ideen var at bruge en computer
til at lære disse mønstre,
og derfor gav vi computeren de eksisterende tekster.
Og computeren lærte en statistisk model
over hvilke symboler der optræder sammen
og hvilke symboler som følger efter hinanden.
Med denne computermodel,
kan vi afprøve modellen ved simpelt at spørge den.
Vi kunne fjerne nogle symboler med vilje,
og vi kunne bede den om at forudsige de manglende symboler.
Her er nogle eksempler.
Man kan betragte dette
som måske det ældste forhistoriske
lykkehjul.
Vi fandt
at computeren var korrekt i 75% af tilfældene
ved forudsigelse af det korrekte symbol.
I resten af tilfældene,
var det næstbedste eller det tredjebedste gæt det rigtige svar.
Der er også en praktisk anvendelse
af denne fremgangsmåde.
Der findes en masse tekster, som er beskadiget.
Her er et eksempel.
Vi kan bruge computer-modellen til at forsøge at gøre teksten komplet,
ved at fremkomme ved det bedste gæt.
Her er et eksempel på, et symbol som blev forudsagt.
Det kunne være rigtig brugbart når vi forsøger at decifrere teksten
ved at frembringe mere data, som vi kan analysere.
Her er noget andet som man kan gøre med computer-modellen.
Forestil jer en abe
som sidder på et tastatur.
Man vil få en tilfældig smøre af bogstaver, som kunne se sådan ud.
Sådan en rodet tekst
siges at have en høj entropi.
Det er et fysik- og informationsteoretisk udtryk.
Men forestil jer bare en rodet bunke bogstaver.
Hvor mange af jer har hældt kaffen udover tastaturet?
Så har I måske set problemet med den fastsiddende tast.
Det samme tegn bare gentaget igen og igen.
Den slags sekvenser siges at have en lav entropi
fordi der ikke er nogen variation overhovedet.
Sprog har, på den anden side, et mellemniveau af entropi.
Den er hverken for monoton,
eller for tilfældig
Og Indusskriften ?
Her er en graf som viser entropien for en bunke sekvenser.
Øverst ser du den tilfældigt dannede sekvens
som er et tilfældigt virvar af bogstaver,
og interessant nok, finder vi også
menneskets DNA-sekvens og musik.
De er begge meget foranderlige,
hvorfor man ser dem øverst i feltet.
Nederst i feltet
ses en fastlåst sekvens. En sekvens af A'er,
og man ser et computerprogram
som her er i Fortran-sproget,
som følger meget stramme regler.
Lingvistiske tekster
ligger i midterfeltet.
Hvad med Industeksten ?
Vi fandt at Industeksten
faktisk ligger i området med lingvistiske tekster.
Da dette resultat blev offentliggjort første gang
var det yderst kontroversielt.
Der var nogle som protesterede voldsomt
og det var dem, som mente
at Indusskriften ikke repræsenterer noget sprog.
Jeg fik endda nogle hademails.
Mine studerende sagde,
at jeg skulle overveje at få beskyttelse.
Hvem ville have troet
at decifrering kunne være en farlig profession ?
Hvad viser dette resultat i virkeligheden ?
Det viser, at Indusskriften
har en vigtig egenskab for et sprog.
Som man plejer at sige,
hvis det ligner et lingvistisk skrift,
og opfører sig som et lingvistisk skrift,
så har man nok også et lingvistisk skrift.
Hvilke andre beviser er der
for at skriften faktisk koder for et sprog ?
Lingvistiske skrifter kan kode adskillige sprog.
For eksempel er der her den samme tekst på engelsk
og den samme sætning på hollandsk,
og som bruger det samme alfabet.
Hvis I ikke kender til hollandsk og I kun kender til engelsk
og jeg giver jer nogle ord på hollandsk,
så vil I sige at disse ord indeholder
nogle meget usædvanlige mønstre.
Noget stemmer ikke,
og I vil sige, at disse ord nok ikke er engelske ord.
Det samme er tilfældet med Indusskriften.
Computeren fandt adskillige tekster,
to af dem vises her
som meget usædvanlige mønstre.
For eksempel den første tekst:
krukke-tegnet står dobbelt.
Dette tegn er det hyppigste
i Indusskriften,
og det er kun i denne tekst
at det optræder dobbelt.
Hvorfor var det sådan ?
Vi undersøgte, hvor disse tekster kom fra,
og det viste sig, at de blev fundet
langt, langt væk fra Indusdalen.
De blev fundet i det nutidige Irak og Iran.
Hvorfor blev de fundet der ?
Jeg fik ikke fortalt
at Indusfolket var meget handelsmindede.
De handlede med folk et langvejs fra, hvor de boede,
og i dette tilfælde, rejste de over havet,
helt til Mesopotamien, det nutidige Irak.
Det lader til
at Induskøbmændene
brugte denne skrift til at skrive et fremmed sprog.
Ligesom eksemplet med engelsk og hollandsk.
Det kunne forklare disse mærkelige mønstre,
som er meget forskellig fra mønstrene,
som fandtes i Indusdalen.
Det lader antyde, at Indusskriften
kunne bruges til at skrive forskellige sprog.
De resultater vi har indtil nu, synes at pege på den konklusion
at Indus-skriften sandsynligvis repræsenterer et sprog.
Hvis det ikke repræsenterer et sprog,
hvordan skal vi så læse symbolerne ?
Det er vor næste store udfordring.
Man vil bemærke, at mange symboler
ligner tegninger af mennesker, insekter,
fisk, fugle.
De fleste forhistoriske skrifter
bruger rebusprincippet,
hvor man bruger billeder til at stå for ord.
For eksempel
Kan I skrive det ved brug af tegninger ?
I får et par sekunder.
Ja ?
OK.
Her er min løsning.
Man kan bruge tegningen af en bi efterfulgt af en tegning af et blad,
og så står der på engelsk - "belief"
Der er sikkert andre løsninger.
I tilfældet med Indusskriften,
er problemet det omvendte.
Man er nødt til at regne lydene ud for hvert af disse tegninger,
sådan at det hele sekvensen giver mening.
Det er ligesom krydsord,
med den undtagelse at dette er alle krydsords moder
fordi gevinsten er så stor, hvis man løser den.
Mine kolleger Iravatham Mahadevan og Asko Parpola
har gjort nogle fremskridt.
Jeg vil vise jer et eksempel på Parpola's arbejde.
Her er en rigtig kort tekst.
Det indeholder 7 lodrette streger efterfulgt af et fisketegn.
Jeg skal nævne, at disse segl blev brugt
til at præge lermærkater,
som blev fastgjort til varebundter,
så det er sandsynligt at nogle af disse mærkater,
indeholder købmændenes navne.
Det viser sig, at der i Indien
er en lang tradition
for navne som er baseret på stjernebilleder,
og en stjernekonstellation står for fødselstidspunktet.
I dravidianske sprog,
er ordet for fisk "meen"
som lyder, som ordet for stjerne.
Og syv stjerner
kunne stå for "elu meen"
som er det davidianske ord
for Karlsvognen.
På samme måde, er der en anden sekvens på seks stjerner
som kan oversættes to "aru meen"
som er det gamle dravidianske ord
for stjerne-konstellationen Plejaderne.
Og til sidst er der andre kombinationer,
såsom denne fisk med noget som ligner et tag ovenpå den.
Det kunne oversættes til "mey meen",
som er det gamle dravidianske ord for Saturn.
Det var ret spændende.
Det lader til, at vi kommer fremad.
Men beviser dette
at disse segl indeholder dravidianske navne
baseret på stjernekonstellationer ?
Ikke endnu.
Vi kan ikke på nogen måde bekræfte
disse tolkninger,
men hvis flere og flere af sådanne tolkninger giver mening
og hvis længere og længere sekvenser
synes at være korrekt,
så ved vi, at vi er på rette spor.
I dag
kan vi skrive ord såsom TED
med egyptiske hieroglyffer og i kileskrift,
fordi disse to blev dechifreret
i det 19. århundrede.
Dechifreringen af disse to skrifter
gjorde det muligt for disse civilisationer at tale direkte til os.
Maya'erne
begyndte at tale til os i det 20. århundrede,
men Induscivilisationen er stadig tavs.
Betyder det noget ?
Induscivilisationen tilhører ikke bare
sydindere eller nordindere
eller pakistanere.
Den tilhører os alle.
De er vore forfædre
dine og mine.
De blev gjort tavse
af en uheldig begivenhed i historien.
Hvis vi dechifrerer skriften
kan vi få dem til at tale til os igen.
Hvad vil de fortælle os ?
Hvad kan vi lære om dem ? Om os ?
Jeg kan ikke vente.
Tak.
(Applaus)