["New York Close Up"]
Odrasla sam okružena oceanom.
To je mjesto gdje te preplave misli,
gotovo kao dnevno sanjarenje ili spavanje,
gdje je sve moguće.
["Caroline Woolard's Plutajuća Mogućnost"]
Mislim da biti umjetnik znači
biti potaknut ogromnom znatiželjom prema svijetu koji te okružuje.
I držim se svake činjenice i slike koja me zaokupi.
Tijekom istraživačkog procesa postala sam opsjednuta ovom povijesnom posudom.
Amfora je posuda sa dva drška te sa šiljastim dnom
koja izgleda kao repa ili mrkva,
i koristili su je osvojeni narodi
kako bi prevozili dobra kao maslinovo ulje ili vino u antički Rim.
Također sam doznala da je "at" znak koji koristimo u e-pošti svaki dan
znak za amforu.
I nikad ne bih pomislila da svaki put kada pritisnem "at" znak
prizivam jednu imperijalnu formu.
Preobražaj od amfore do "at" znaka
ima poveznice sa mnogim mojim zanimanjima za ekonomiju i razmjenu.
Za mene to je bio jasan smjer kojim ću krenuti.
[WOOLARD] Bok!
[HELEN LEE] --Bok!
[WOOLARD] --Na čemu radiš?
[LEE] --Imam nekoliko murrine staklenih pločica.
[WOOLARD] Znala sam
da bi za mene bilo nemoguće da sama radim na ovom projektu.
[LEE] --Pokazat ću ti "at".
[WOOLARD] --Teško je to vidjeti!
[SMIJEH]
[LEE] --Eto vidiš.
[WOOLARD] Znak "at" toliko jako govori o digitalnoj komunikaciji,
koja se često provodi kroz stakleno sučelje,
stoga sam htjela raditi s majstorima staklopuhačima.
[UrbanGlass, Brooklyn]
Zaljubila sam se u staklo jer ono automatski uključuje suradnju.
[Alexander Rosenberg, umjetnik]
Način na koji se staklopuhači izučavaju,
zahtijeva rad u grupi od dvoje ili troje ili četvoro,
i u najboljem slučaju, staklopuhači se zajedno s lakoćom kreću
u neverbalnoj koreografiji
da bi stvorili stvari koje bi bilo nemoguće stvoriti kada bi radili sami.
[Helen Lee, umjetnica]
Stoga smo krenuli u istraživanje samog materijala,
što je bilo uvijek popraćeno informacijama iz istraživanja,
ali također daje prostor materijalu da govori za sebe.
Pokušali smo oblikovati mnoge različite amfore.
Izradili smo poseban puhački kalup antičkog oblika.
Pokušali smo napraviti staklene pješčane satove
da bi mislili na riječ "amphorae" što znači "nošena na obje strane".
Amfore nisu napravljene za izlaganje.
Napravljene su da bi ih se uklonilo sa brodova
i da bi našle svoje mjesto u pijesku.
Kako bi zamislili amfore na moru,
kako su često pronađene,
odlučili smo otići na plažu.
[Rockaway, Queens]
--Bebe, puno beba.
Na plaži smo trebali naučiti
kako ovi predmeti, sa njihovim šiljastim bazama,
mogu naći stabilnost.
Pokušali smo ih napuniti s pijeskom.
Pokušali smo ih napuniti s vodom.
Pokušali smo ih gledati kako plutaju u vodi.
I otkrili smo da imaju
nevjerojatnu sposobnost da gotovo lebde.
Volim predmete koje imaju nelagodan odnos sa gravitacijom
i tu nemogućnost pomirenja sa stvarnim i okamenjenim svijetom.
Znamo da će ovaj projekt biti u tradicionalnom galerijskom prostoru.
Jedan će biti predavanje u obliku performansa.
Drugi će biti online stranica s projektom.
U fazi smo projekta gdje nastavljamo eksperimentirati--
gdje nastavljamo reći "da" hirovima jedno drugoga.
Želim ući u prostor spekulativne fikcije
kako bi si omogućila zamišljanje, kao vizualnom umjetniku
što bi moglo biti.
Što ako bi se amfora mogla odmotati i postati val ili linija?
Što ako je imperativ komuniciranja koji imamo upravo sada,
u budućnosti, imperativ odmaranja?
Što bi značilo suzbiti nevjericu
i stvoriti umjetničko djelo za stanje snova?
Što ako bi umjetnost mogla biti kao blistavi stakleni predmet
usred oceana?