Ah, oceanele lumii!
Sunt frumoase, însuflețitoare, susținătoare de viață.
Mai sunt și, după cum probabil știți, într-o oarecare măsură distruse.
În Seychelles, de exemplu,
activitățile umane și schimbarea climatică au lăsat corali înălbiți.
Pescuitul excesiv a cauzat ca stocurile de pește să scadă.
Biodiversitatea este în pericol.
Deci ce putem face?
Ei bine, o formă de protecție, desigur.
Natura e foarte rezistentă.
Când zonele marine sunt protejate strategic,
ecosisteme întregi își pot reveni.
Însă a crea zone marine protejate nu este ușor.
În primul rând, avem problema identificării zonei de protecție.
Reciful de corali se suprapune cu acea rută internațională de pescuit,
se intersectează cu incubatorul de pești.
Totul este interconectat.
Planurile de protecție marină trebuie să țină cont
de impactul fiecărei zone asupra celorlalte.
Apoi, există problema implicării tuturor.
Economia costieră se bazează adesea pe pescuit și turism.
Dacă lumea crede că nu își poate face treaba,
nu sunt șanse de a obține susținerea locală de care e nevoie
pentru ca zona să aibă succes.
Zonele marine protejate trebuie iarăși supravegheate.
Asta înseamna ca guvernul în sine trebuie să fie foarte implicat în plan.
Vorbelele în vânt nu ajută.
În cele din urmă, conservarea are nevoie de bani.
Mulți bani.
Guvernele statelor insulare și-ar dori să-și protejeze apele,
dar adesea aceste țări au o datorii mari
și nu își pot permite să prioritizeze conservarea.
Dacă ne bazăm doar pe dolari filantropici pentru a finanța protecția marină,
vom avea o mică zona marină protejată aici,
și alta micuță aici.
Dar avem nevoie de zone marine protejate mai repede,
ca să avem un efect de durată.
Deci cum arată mai exact o conservare „inteligentă” a oceanului?
Cum obținem banii, sprijinul guvernamental și planificarea atentă
care ține cont atât de economia locală,
cât și de ecosisteme complexe?
Vrem să vă împărtășim o idee îndrăzneață
care vine de la The Nature Conservatory (TNC).
Vrea să adreseze toate problemele dintr-o lovitură.
Au realizat că datoria deținută de insulă și statele costiere
este chiar ceea ce o să le permită să-și atingă scopurile de conservare.
Ideea TNC-ului este să restructureze datoria,
să genereze finanțele și voința politică
de a proteja recifurile, mangrovele și pescăriile.
De exemplu, dacă v-ați refinanța casa
pentru a profita de o rată a dobânzii mai bună,
poate v-ați folosi economiile pentru a vă izola podul.
Este ceea ce Blue Bonds for Conservatation face pentru țările costiere.
Refinanțează datoria,
apoi folosește economiile pentru a crea zone marine protejate.
Bineînțeles, restructurarea datoriei suverane e mai complicată de atât,
dar înțelegeți ideea de bază.
Dacă investitorii oferă 40 de milioane de dolari acum,
ar putea genera până la 1.6 miliarde pentru conservarea oceanului.
Și așa se fac lucrurile.
Primul pas: negocierea afacerii.
O națiune de coastă se angajează să protejeze cel puțin 30% din oceane.
În schimb, TNC-ul aduce investitori, fondatori publici
și organizații internaționale de dezvoltare
pentru a restructura o parte din datoria națiunii,
conducând la rate mai mici și perioade de rambursare mai lungi.
Al doilea pas: crearea unui plan maritim.
Simultan, TNC-ul lucrează cu cercetători marini,
lideri guvernamentali și părți interesate locale
pentru a crea un plan detaliat de conservare
care integrează nevoile oceanului cu nevoile oamenilor.
Al treilea pas: activarea longevității.
TNC stabilește o administrare independentă unui fond de încredere pentru conservare.
Economiile pentru restructurarea datoriei merg acolo
pentru a susține noi zone protejate.
Fondul de încredere face guvernul responsabil de obligațiile sale,
asigurându-se că Blue Bonds finanțează eforturi de protecție reale.
Ar putea funcționa acest plan?
Deja a făcut-o!
În 2016, TNC-ul o ajutat la crearea planului de conservare din Seychelles.
TNC a restructurat 22 de milioane de dolari din datoria guvernului.
În schimb, guvernul a fost de acord să protejeze 30% din zonele marine.
Astăzi, Seychelles este pe drumul cel bun
pentru a proteja 400.000 kilometri pătrați de ocean.
Este o zonă aproximativ mărimea Germaniei.
Seychelles protejează recifuri de coral,
își umple pescăriile,
își îmbunătățește rezistența față de schimbarea climatică.
În același timp, își împuternicește economia.
Acest succes face ca alte guverne să devină interesate.
Mulți vor să fie parte din acest proiect.
E o oportunitate de a duce inițiativa la următorul nivel.
Și repede.
TNC-ul a identificat încă 20 de națiuni unde acest plan ar fi posibil.
Dar pentru a-l executa, au nevoie de capitalul inițial.
Pentru a forma echipe naționale ce pot dezvolta planuri de conservare,
lucra cu părțile interesate, și restructura afaceri.
Dacă primesc susținerea de care au nevoie în următorii cinci ani,
ar putea proteja patru milioane de kilometri pătrați de ocean
Asta e de 10 ori Germania.
Asta ar crește numărul de zone protejate
în toate oceanele din lume
cu un incredibil 15%.
Ar permite barierelor de corali din toată lumea să se refacă
și să adăpostească nenumărate specii.
Asta ar fi cu adevărat incredibil.
Și asta chiar e doar începutul.
Pentru că nu sunt doar 20 de țări în lume.
unde acest fel de conversie a datoriilor ar funcționa.
Sunt cel puțin 100.
Cu acestă propunere, toată lumea câștigă.
Guverne, cetățeni locali, fondatori
și cel mai important, oceanele noastre.
Deci de fapt, toți câștigăm.
Oh, oceanele lumii!
[Proiectul îndrăzneț]