V 17. století bylo tolik velryb v zálivu Cape Cod
u východního pobřeží USA,
že jste po jejich zádech mohli kráčet
z jednoho konce zálivu na druhý.
Dnes je jich okolo stovek kusů a jsou ohroženy.
Podobně jako ony, stavy mnoha druhů velryb drasticky poklesly
za 200 let jejich lovení,
kdy byly loveny a zabíjeny pro své maso, olej a kosti.
Dnes máme velryby v našich vodách jen
díky hnutí ze 70. let "Zachraňte velryby".
Byl to nástroj k zastavení komerčního lovu velryb,
a byl postaven na myšlence, pokud nejsme schopni zachránit velryby,
co jsme schopni zachránit?
Byl to test naší politické schopnosti
zastavit ničení životního prostředí.
Na počátku 80. let zákaz komerčního lovu velryb vstoupil v platnost,
jako výsledek této kampaně.
Avšak velryb je v našich vodách stále málo,
protože čelí paletě dalších, člověkem vyvolaných, nástrah.
Naneštěstí lidé si stále myslí, že ochránci velryb jako já
dělají, to co dělají jen proto, že jsou tito tvorové charismatičtí a krásní.
To je v podstatě medvědí služba,
protože velryby jsou inženýry ekosystému.
Pomáhají udržet stabilitu a zdraví oceánů,
a dokonce poskytují služby i lidské společnosti.
Tak se pobavme o tom, proč je záchrana velryb kritická
pro vitalitu oceánů.
Dojdeme ke dvěma věcem:
velrybí trus a hnijící mrtvoly.
Jak se velryby potápějí do hloubek, aby se nakrmili a zpět na povrch se nadechnout,
vypouštějí enormní oblaka výkalů.
Velrybí čerpadla, jak se jim říká,
přinášejí nezbytné živiny z hloubek
do povrchových vod, kde stimulují růst fytoplanktonu,
tvořícího základ mořského potravního řetězce.
Takže skutečně, mít v oceánech více kadících velryb
je přínosné pro celý ekosystém.
Velryby jsou také známé mezi savci podnikáním nejdelších migrací.
Šedé velryby migrují z Ameriky 16 tisíc kilometrů
mezi oblastmi bohatými na potravu a oblastmi pro rození mláďat,
tam a zpátky každý rok.
A jak tak cestují, převážejí hnojiva ve formě svých výkalů
z míst, které je mají, na místa, které je potřebují.
Velryby jsou bezesporu velmi důležité v koloběhu živin,
jak horizontálně, tak vertikálně, napříč oceány.
Ale vskutku úžasné je, že jsou důležité i po své smrti.
Velrybí ostatky jsou největšími zbytky,
padajícími z povrchu oceánů a říká se jim velrybí spad.
Jak tyto ostatky klesají,
poskytují potravu přibližně 400 živočišným druhům,
včetně úhořovité, sliz produkující sliznatky.
Za 200 let lovu velryb,
zaměstnáni zabíjením a odstraňováním ostatků z oceánů,
jsme pravděpodobně změnili množství a zeměpisnou distribuci spadu ostatků,
které by klesly hluboko do oceánů
a ve výsledku to pravděpodobně vedlo k množství vyhynutí druhů,
které byly velmi specializované a
jejichž přežití záviselo na ostatcích velryb.
Je známo, že ostatky velryb přenášejí okolo 190 tisíc tun uhlíku,
což je ekvivalent roční
produkce 80 tisíc aut,
z atmosféry do hlubokého oceánu,
a oceány jsou to, čemu říkáme "karbonová jímka",
protože zachytávají přebytečný uhlík z atmosféry,
a proto pomáhají zpomalit globální oteplování.
Občas jsou tyto ostatky vyplaveny na pláže
a poskytují maso dravým suchozemským druhům.
200 let lovu velryb bylo jasně škodlivých
a způsobilo redukci populace velryb
o 60 až 90 procent.
Zjevně bylo hnutí "Zachraňme velryby"
nápomocné při zastavení komerčního lovu velryb,
ale potřebujeme jej zrevidovat.
Potřebujeme se věnovat více moderním, naléhavým problémům, kterým velryby
dnes v našich vodách čelí.
Mimo jiné, potřebujeme zabránit tomu,
aby byly zabíjeny kontejnerovými loděmi, když jsou na svých pastvinách,
potřebujeme zabránit tomu, aby se zaplétaly do sítí,
které se vznáší v oceánech.
Také se potřebujeme naučit lépe vysvětlit důvod našeho poslání,
aby lidé pochopili skutečnou hodnotu těchto bytostí pro ekosystém.
Takže: pojďme znovu zachránit velryby,
ale tentokrát nejenom pro jejich vlastní dobro,
pojďme to udělat pro dobro nás všech.
Děkuji.
(potlesk)