Mă aflu astăzi aici încercând să fiu ceea ce nu sunt.
E ceva ce am tot încercat să fac de doi ani încoace
să scriu un discurs TED, să îmi împărtăşesc ideile,
să vorbesc în faţa unui grup atât de mare de oameni.
Ştiu că probabil mulţi vă gândiţi, „Pare puţin timidă”.
Sau poate, „Probabil se intimidează uşor”.
Da, toate aceste lucruri sunt 100% adevărate, dar de ce?
Să răspund simplu, eu sunt introvertită.
Deci ce este un introvertit?
Un introvertit e o persoană tăcută, căreia nu-i place să vorbească prea mult
şi îi place să-şi păstreze gândurile pentru ea
Sunt persoane care merg acasă doar să se relaxeze şi să aibă timp de gândit.
Asta nu înseamnă că o persoană sociabilă nu poate fi introvertită.
Cât timp se bucură de linişte să se recreeze singuri,
cel mai probabil, sunt într-o oarecare măsură introvertiți.
Principalul lucru despre care vreau să vorbesc
e că nu e greșit să fii introvertit.
Totuşi, societatea nu vede lucrurile așa.
Societatea ne-a învaţat că nu e nimic mai rău decât a fi introvertit
şi că toţi ar trebui să vrea să fie extrovertiţi.
Ni se spune că a fi sociabil e bine şi a fi timid şi tăcut e rău.
Ni se spune în şcoala generală că trebuie să ridicăm mâna,
să participăm la clasă sau pierdem puncte.
În fiecare an la şedinţele cu părinţii, părinţii mei auzeau acelaşi lucru,
„Fiica dumneavoastră e foarte timidă, trebuie să înveţe să vorbească mai mult.”
Mi s-a spus să-mi exprim opinia cât mai des.
Ca şi introvertită, acestea sunt nişte standarde foarte greu de atins.
De asta m-am înscris în TED Ed Club acum doi ani,
să-mi demonstrez nu numai mie, ci tuturor că nu eram timidă.
Puteam să scriu un discurs aşa cum toţi ceilalţi o fac.
Nu e mare lucru.
O mică problemă, nu am scris niciodată un discurs.
Nu puteam să mă gândesc la un subiect de care să fi fost pasionată cu adevărat
încât să simt că vreau să îl împărtăşesc cu restul lumii.
Mergeam la fiecare întâlnire
şi mă uitam la colegii mei cum îşi tot dezvoltau discursurile
şi eu mă frustram singură.
De ce ei îşi exprimau ideile atât de ușor iar eu nu puteam concepe nici un subiect?
Acum, uitându-mă înapoi, realizez că am pasiuni,
am viziuni asupra lumii şi am opinii.
Doar că nu voiam să vorbesc despre ele pentru că sunt introvertită.
Dar este ceva în neregulă cu asta?
Statisticile spun că 50% din americani sunt introverți.
Societatea le spune celor 50% din americani - aproximativ 160 de milioane de oameni -
că trebuie să se schimbe
ca să fie acceptaţi, sa fie împliniţi şi să fie fericiţi.
Ţineţi minte,
în acest grup imens de introvertiţi se află şi persoane ca:
Elton John, Emma Watson, Michael Jordan, Audrey Hepburn, Albert Einstein,
şi mult mai multe persoane incredibile şi însuflețitoare.
Credeţi că faptul că e introvertit l-a oprit pe vreunul din ei
să-şi îndeplinească visele sau să fie fericit?
Nu.
Multora dintre voi vi s-a spus probabil
„de ce să fii un subaltern când poţi fi un lider.”
Cum rămâne cu „fiecare lider are nevoie de un subaltern”?
Hai să ne uităm la d-nul Justin Trudeau prim-ministrul Canadei.
Credeţi că ar fi unde este astăzi fără suportul oamenilor?
Dacă toţi ar încerca să fie lideri nimeni nu ar reuşi cu adevărat
pentru că subalternii definesc un lider adevarat.
Dar asta nu înseamnă că un introvertit nu poate fi lider.
Hai să ne uităm la Abraham Lincoln, Rosa Parks şi Gandhi.
Toţi, lideri incredibili şi însuflețitori, au fost introvertiţi.
Într-un cadru de business,
directorul unei companii se va uita la un introvertit şi va spune
„Dacă nu-şi vor spune ideile îmi sunt inutili”.
Ei bine, ghici ce?
E pierderea acelor companii.
Introvertiții sunt versatili, responsabili
şi muncesc bine în grupuri mici şi individual.
Deci a fi introvertit nu are niciun efect asupra fericirii
sau a succesului tău
cât timp priveşti lucrurile aşa cum trebuie.
Dacă te consideri introvertit
şi crezi că e cel mai rău lucru din lume,
nu o să fii niciodată cu adevărat mulţumit de tine
şi o să încerci constant să te schimbi să te conformezi societăţii.
Dar dacă te accepţi ca introvertit şi eşti fericit,
nu se află nimic în calea viselor tale
şi a obţine ce îţi doreşti.
În concluzie, nu e nimic greşit în a fi introvertit.
Nu contează ce spune societatea,
nu trebuie să te schimbi, pentru că e grozav să fii introvertit.
Înainte să plec, am să închei cu un citat din cartea „Linişte
Puterea introvertiţilor într-o lume ce nu se opreşte din vorbit”
de Susan Cain.
„Secretul vieţii e să te pui singur în lumina care trebuie.
Pentru unii e un reflector de pe Broadway; pentru alţii e lampa de pe birou.”
Data viitoare când vezi copilul tăcut din spatele clasei
care nu participă prea mult,
vreau să te gândeşti
„Mă întreb ce lucruri măreţe va ajunge să facă”.
Mulţumesc.
(Aplauze)