(hraje piano)
(Dr. Steven Zucker) Díváme se na jedno z významných děl
Sandra Botticelliho a zároveň na jedno z
nejzáhadnějších, na Primaveru.
(Dr. Beth Harris) Což znamená jaro.
Ve středu vidíme Venuši v jejím posvátném háji,
která se dívá přímo na nás.
(Dr. Zucker) Postavy v popředí
jsou rozděleny, aby Venuši umožnily volný výhled na nás,
a nám to umožňuje jí pohled opětovat a možná
dokonce vejít do prostoru.
(Dr. Harris) Stromy kolem ní se rozevírají a odhalují nebe,
což kolem ní vytváří dojem svatozáře.
(Dr. Zucker) To je pravda, je tam půlkruh.
Vlastně, já to vnímám téměř architektonicky,
téměř jako apsidu a to nám připomíná,
že v podobné pozici se v renesanci
většinou nachází Panna Marie
v církevním prostředí, ale zde
je prostředí přírodní a mytické
a je zde Venuše.
(Dr. Harris) Ano, tak to je.
Jsme v renesanci. Jedna z definic renesance je,
že se jedná o znovuzrození kultury antického Řecka a Říma.
A zde máme umělce, který zpracovává
pohanský námět, Venuši.
A také další prvky
antické řecké a římské mytologie.
(Dr. Zucker) Mnoho postav antického Řecka a Říma.
(Dr. Harris) Nalevo jsou tři Grácie.
(Dr. Zucker) Pojďme stučně říct,
o koho se jedná.
Je to námět, který byl velmi oblíbený v římském sochařství
a byla to příležitost, která umožnila sochaři
ukázat lidské tělo zároveň ze tří stran.
Takže vlastně postavu vytvoříte znovu,
jen ji pokaždé trochu pootočíte
a tak opravdu vidíte postavu ze všech úhlů.
(Dr. Harris) A úplně vlevo stojí bůh Mars,
bůh války.
Odložil svou zbraň.
(Dr. Zucker) Je v klidu v zahradě.
(Dr. Harris) A kdo by nebyl v zahraděv klidu?
Podívejte, je to překrásné. Nejsme si úplně jistí
co přesně dělá.
V ruce drží hůlku.
Možná, že odhání mraky,
které se přichází zleva.
(Dr. Zucker) Prosluněný den v ráji.
(Dr. Harris) To rozhodně.
A napravo, stojí další tři postavy.
Zefyros, bůh větru, který...
(Dr. Zucker) To je ta modrá postava.
(Dr. Harris) To je ta modrá postava,
která se chystá unést Chlóris,
ta, jak můžete vidět, má v ústech
větvičku s listy, která se dotýká postavy
stojící vedle ní, to je Flóra.
Takže je lze chápat, jako jednu.
(Dr. Zucker) Jinak řečeno,
únos Chloridy,
by mohl ovlivnit Flóru.
Flóra sahá do ohybu šatů,
který je plný květin, a zdá se, že je rozhazuje
nebo jimi zdobí zem pokrytou listím.
Koneckonců, je to Primavera. Je to jaro.
(Dr. Harris) Jaro.
(Dr. Zucker) Ano.
(Dr. Harris) Takže je tu myšlenka plodnosti.
(Dr. Zucker) Je tu ještě jedna postava.
To je Venušin syn, je přesně nad ní a má zavázané oči.
Je to samozřejmě Kupid, který se chystá
vystřelit šíp na jednu z nic netušících Grácií
a ani on sám neví, kterou zasáhne,
ale lze to odhadnout.
(Dr. Harris) Typické pro Botticelliho je, že postavy
jsou protáhlé, jakoby se vznášejí nad zemí
a stojí v nepřirozených pózách.
To většinou u renesančního umění
nečekáme.
(Dr. Zucker) Opravdu se to rozchází
s tradicemi, o kterých jsme se učili
u 15. století.
Toto není malba, která by měla lineární perspektivu.
Je tu částečně vzdušná perspektiva,
kterou lze pozorovat v krajině
mezi stromy, ale kromě toho
je to velmi plochá malba.
Postavy jsou jakoby zamrzlé v pohybu
a jedná se tu především
o myšlenky a souvislosti.
Kunsthistorici se zatím neshodli, o čem tento obraz je.
Stále ještě hledáme texty, ke kterým by
mohl odkazovat.
(Dr. Harris) Vlastně, ono na tom davům,
které se na obraz chodí dívat, nezáleží,
protože je neuvěřitelně krásný
a možná právě to, že nemá žádný specifický význam,
nám v 21. století umožňuje si malbu více užít.
(Dr. Zucker) Je tu mnoho částí,
které jsou, podle mě, nádherné.
Když se zahledíte na to,
jak kvalitně je namalovaná drapérie zahalující Grácie
a ty střapce!
Je to prostě nádhera.
Mě okouzlují zejména místa, kde se dotýkají
ruce Grácií. Tyto tři částy malby
vytváří spletitost
a krásu, je to vizuální hravý prvek
a výraz
komplikovaného pojetí krásy.
Jedna z možných interpretací obrazu
zakládá na tom, že se jedná o neoplatónské pojednání
nebo zamyšlení o rozličných druzích krásy.
(Dr. Harris) Sama Venuše je oslnivě krásná.
Naklání hlavu na stranu a drží své šaty,
ladně pohybuje rukou a hledí přímo na nás.
Jinými slovy, není možné, abychom se k ní nechtěli
v zahradě přidat.
hraje piano