Det finns förmodligen 10,000 stjärnor för varje sandkorn på Jorden, i det synliga universum.
Vi vet att det finns kanske biljoner planeter
Så var är alla utomjordingar?
Detta är Fermis Paradox
Om du vill veta mer om den, se del ett
Här tar vi en titt på möjliga lösningar på Fermi's Paradox
Så kommer vi att förgöras eller väntar en ärorik framtid oss?
Det är svårt att resa genom rymden. Det är möjligt, men det är en enorm utmaning att resa till andra stjärnor
Massiva mängder material måste tas till omloppsbana och sättas ihop
En resa på förmodligen tusentals år behöver överlevas av en befolkning stor nog att börja om från början
Och planeten kanske är så gästvänlig som det ser ut långt bortifrån
Det var redan extremt svårt att sätta ihop ett rymdskepp som kunde överleva resan
Och en interstellär invasion kanske är omöjlig att genomföra
Ta också tiden i åtanke, universum är väldigt gammalt.
På Jorden har liv funnits i åtminstone 3.6 miljarder år
Intelligent mänskligt liv i ungefär 250,000 år
Men bara i ett århundrade har vi haft tekniken att kommunicera över stora avstånd
Det kan ha funnits stora utomjordiska riken som sträckt sig över tusenstals system och har existerat i miljoner år
Och vi kan precis ha missat dem
Det kan finnas storslagna ruiner som vittrar på avlägsna världar
99% av jordens arter är utdöda
Det är lätt att det här kommer att vara vårt öde förr eller senare
Intelligent liv kan utvecklas, spridas över ett par få sytem och dö ut om och om igen
Men galaktiska civilisationer kanske aldrig möts
Så kanske det är en förenande erfarenhet för liv i universum att titta på stjärnorna och undra "Var är alla?"
Men det finns ingen anledning att anta att utomjordingar är som oss
eller att vår logik applicerar på dem
Det kan vara så enkelt att våra sätt att kommunicera är extremt primitiva och föråldrade
Tänk dig att du sitter i ett hus med morsekod-sändare, du skickar meddelanden om igen men ingen svarar
och du skulle känna dig ganska ensam, kanske vi fortfarande inte är synliga för intelligenta arter
och vi kommer att fortsätta vara det tills vi lär oss kommunicera som man ska
Och även om vi möter utomjordingar så kan vi vara för annorlunda för att kunna kommunicera med dem på ett meningsfullt sätt
Tänk dig den smartaste ekorren du kan
Oavsett hur hårt du försöker, så kommer du inte kunna förklara vårt samhälle för den
Från ekorrens perspektiv är ju ett träd allt som en sofistikerad intelligens som henne, behöver för att överleva
So hon lär sig att hugga ner hela skogen är galenskap men vi förstör inte skogar för att vi hatar ekorrar
Vi vill bara ha resurserna
Ekorrens önskningar och överlevnad bryr vi oss inte om
En Typ 3-civilisation som behöver resurser kanske behandlar oss på ett liknande sätt
Dom kan lika väl förånga våra hav för att samla in vad dom behöver lättare
En av utomjordingarna kanske tänker i en sekund "Åh, pyttesmå apor, dom byggde riktigt söta betongbyggnader, nåja, nu är dom döda allihop"
innan dom aktiverar warphastighet
en om det finns en civilisation där ute som vill eliminera andra arter
så är det mycket troligare att den är motiverad av kultur än av ekonomiska skäl
Och trots allt är det mer effektivt att automatisera processen genom att bygga det perfekta vapnet
en självreplikerande rymdsond gjord av nanomaskiner
Dom opererar på molekylär nivå otroligt snabbt och dödligt
med kraften attackera och bryta ner vad som helst på ett ögonblick
Du behöver bara ge dom fyra instruktioner
Ett, hitta en planet med liv
Två, bryt ner allt på planeten i dess beståndsdelar
Tre, använd resurser för att bygga nya rymdsonder
Fyra, repetera
En domedagsmaskin som denna kan göra galaxen steril på några få miljoner år
men varför skulle du flyga ljusår för att får tag i resurser eller begå folkmord?
Ljusets hastighet är egentligen inte så snabb
Om någon kunde resa i ljusets hastighet så skulle ta 10,000 år att korsa Vintergatan en gång
och du reser förmodligen mycket långsammare
Det kan finnas mycket roligare saker än att förstöra civilisationer och bygga riken
Ett intressant koncept är Matrioshkahjärnan
En megastruktur som omger en stjärna
en dator av sådan beräkningskraft att en hel art kan uppladda sina medvetanden och existera i ett simulerat universum
Potentiellt sett kan man uppleva en evighet av ren extas utan att någonsin vara uttråkad eller ledsen, ett perfekt liv
Om den byggs runt en röd dvärg kan kan denna dator ha kraft för ungefär tio biljoner år
Vem vill erövra galaxen eller ta kontakt med främmande livsformer om detta är ett val?
Alla dessa lösningar till Fermi's Paradox har ett problem
Vi vet inte var teknologins gränser går
Vi kan vara nära gränsen eller ingenstans i närheten
Och superteknologi väntar oss
vilket ger oss odödlighet, transporterar oss till andra galaxer och tar oss till en nivå av gudar
En sak vi måste erkänna är att vi egentligen inte vet någonting
Människor har tillbringat mer än 90% av sin existens som jägare-samlare
För 500 år sedan trodde vi att vi var universums center
För 200 år sedan slutade vi att använda mänskligt arbete som den huvudsakliga energikällan
För 30 år sedan hade vi domedagsvapen riktade mot varandra på grund av politisk osämja
I galaktisk tid är vi embryon
vi har kommit långt men har en lång väg att gå
Tankegången att vi är universums center är fortfarande stark i människor
så det är lätt attgöra arroganta antaganden om liv i universum
Men i slutändan finns det bara ett sätt att få reda på det, eller hur?
Hej allihop, vi har äntligen en egen subreddit
Stanna till för enkäter, diskussioner om andra videor, FAQs och sådant
Denna video gjordes möjlig av ditt stöd på Patreon
Om du vill att vi gör fler videor
och kanske få din egen fågelavatar i gengäld, kolla in den.