Коли я погодилась на це, я не знала
чого чекають від мене: промови чи співів?
Але коли мені повідомили, що темою буде мова,
я зрозуміла - я маю, про що розповісти.
У мене є вада.
Це не найгірша річ на світі.
В мене все добре.
Я не вмираю від болю.
Я знаю, що люди по всьому світу
стикаються зі ще гіршими проблемами,
але для мене мова та музика
безнадійно пов'язані з моєю вадою.
Річ у тому, що я заїка.
Може здаватися дивним, що більшу частину
мого життя я провела на сцені.
Ви напевно подумаєте, що я почуваюсь комфортно
у публічній сфері, і так само тут і зараз,
коли стою перед вами.
Але правда в тому,
що я провела своє життя
до цього моменту,
і навіть у цей момент,
відчуваючи панічний страх перед
публічними виступами.
Публічний спів - зовсім інша справа. (Сміх)
Але ми скоро повернемося до цього.
Я ще ніколи не говорила про це так детально.
Напевно тому, що я завжди жила надіями,
що коли я стану дорослою,
я вже не буду заїкатися.
І я мала нав'язливу ідею, що коли виросту,
я вивчу французьку мову,
і коли виросту, навчуся заробляти гроші,
дорослою, я не буду заїкатися, і тоді
я зможу виступати перед публікою, і можливо стану
прем'єр-міністром і всім ким захочу.
(Сміх)
Отже, я можу говорити про це зараз,
тому що я вже досягнула того моменту, коли
я вже доросла, - мені 28.
Я доволі впевнена, що я вже доросла.
(Сміх)
І вже доросла жінка,
яка робить кар"єру співачки,
і яка має мовні вади.
Отже, мені, напевно варто все пояснити.
Все ж у заїкання мабуть є і цікаві сторони.
Як на мене, найгірше, що може статися -
це зустрітися із іншим заїкою.
(Сміх)
І це сталося зі мною у Гамбурзі,
коли я зустріла хлопця, і він сказав:
"Привіт! М-м-мене звати Джо",
і я відповіла: "О привіт, м-м-мене звати Меґ".
Ви можете уявити мій жах, коли я зрозуміла,
що він подумав, що я насміхаюся над ним.
(Сміх)
Люди думають, що я напідпитку. Завжди.
(Сміх)
Люди думають, що я не пам"ятаю їхніх імен,
коли я вагаюсь перед тим, як сказати їх.
І це надзвичайно дивна річ, адже
власні назви даються найважче.
Якщо у реченні я намагаюсь вжити слово "середа"
і вже ось-ось маю сказати його,
і я відчуваю, що буду затинатися,
я можу замінити слово на "завтра",
або на "день після вівторка",
або ж на щось зовсім інше.
Це незграбно, але ти можеш справитися з цим,
щоразу я намагаюсь покращити
цей хитрий засіб спілкування,
коли в останній момент ти змінюєш
слово і обманюєш свій мозок.
Але ти не можеш змінювати людські імена!
(Сміх)
Коли я співала у стилі джаз,
я працювала із піаністом на ім'я Стів.
Як ви вже напевно здогадалися,
С"с та Т"с, разом або окремо,
є моїми слабкими місцями.
Але мені неохідно було представити групу
під імпровізований акомпанемент,
і коли потрібно було називати ім"я Стіва,
я часто запиналася на "Ст". Це було трошки
незграбно і ніяково, і це дуже пригнічує.
І тому після декількох таких випадків
Стів успішно став Сівом,
і ми вирішили проблему таким шляхом. (Сміх)
Я пройшла багато терапій,
і загальною формою лікування є використання
техніки, яку називають "плавна вимова",
де ти, наче співаючи, вимовляєш кожне слово.
Ніби з"єднуєш усе разом у такій
монотонній, дитячій вчительській манері,
що робить твоє звучання урівноваженим,
наче ти випив багато заспокійливого, і все довкола добре.
Насправді, це не я.
Але я дійсно використовую цей метод.
Я використовую його, виступаючи у прямому ефірі
або коли даю інтерв"ю на радіо, і тоді,
коли економія ефірного часу надважлива.
(Сміх)
Я роблю це заради своєї справи.
Але митцеві, який відчуває, що його робота
грунтується лише на чесності
та справжності,
такий спосіб видається обманом.
Саме тому перед тим, як заспівати, я хочу
розповісти вам, що означає для мене співати.
Це більше,ніж просто видавати гарні звуки,
і більше, ніж створювати гарні пісні.
Це більше, ніж бути відомою чи зрозумілою.
Більше, ніж ділитись із вами всім, що я відчуваю
Це не про неправдиві історії
і не вигадування міфів про себе.
Якимось чином, через якусь дивовижну
синоптичну функцію людського мозку,
коли ти співаєш - ти не можеш заїкатися.
Коли я була меншою, я використовувала цей метод
лікування, адже мені дуже добре вдавалося
співати, і тому я багато співала.
І саме тому сьогодні я тут.
(Оплески)
Дякую!
Співи - для мене приємна розрада.
Тільки співаючи, я вимовляю слова плавно.
Тільки тоді, коли те, що лунає з мого рота,
співпадає з тим, що я маю на увазі.
(Сміх)
Я знаю, що TED - це промови,
але зараз я заспіваю на TED.
Я написала цю пісню торік.
Щиро вдячна. Дякую!
(Оплески)
(Піаніно)
Я була б гарною,
але мій ніс
трошки завеликий
для мого обличчя.
Я була б мрійником,
але моя мрія
трошки завелика
для цього світу.
Я була б ангелом,
але мій німб
тьмяніє у світлі
твоєї привабливості.
Я була б джокером,
але ця карта виглядає смішно,
коли ти граєш тузом.
Я б хотіла знати,
чи є зорі у пеклі?
Я б хотіла знати,
знати, чи ти можеш сказати мені,
що змусиш мене забути усе, що знаю я.
Що я не можу обрати - відпустити чи ні.
І я б залишилась назавжди,
але мій дім
трошки задалеко
від цього місця.
Я присягаюсь, що намагалась
зупинити це,
коли приходила до тебе.
Але все, про що я можу думати,
блукаючи містами,
чи гарно я виглядаю під дощем?
І я не знаю, як хтось
настільки прекрасний
змушує мене почуватися негарною.
Який сором!
Я б хотіла знати,
чи є зірки у пеклі?
Я б хотіла знати,
чи ти можеш сказати мені,
що змусиш забути усе, що я знаю.
Що я не можу обрати - відпустити чи ні?
Дуже дякую!