A terrorizmus nagyon félelmetes dolog, különösen, ha az otthonunkhoz közel történik,
nem pedig valahol messze tőlünk.
Senki nem szeret félni, és mindent megtennénk, hogy a félelem elmúljon.
Így nagyobb biztonságot követelünk.
Az elmúlt évtizedben egyre megszokottabbá vált,
a szabadságjogok rombolása,és hogy kormányügynökségek kémkednek saját polgáraik után,
azért, hogy személyes adatokat gyűjtsenek és tároljanak.
Függetlenül attól, hogy bal- vagy jobboldali politikával szimpatizálsz
ez mindannyiunkat érint.
Szóval nézzünk rá az adatokra, és kérdezzük meg magunktól:
Tényleg nagyobb biztonságban vagyunk?
9/11 után az amerikai kormány arra jutott,
hogy a jog nem tud lépést tartani a technológiával.
Ezért létrehozták a Terrorista Megfigyelő Programot,
hogy lehallgassák az Al-Kaidához köthető kommunikációt.
A hivatalnokok meg voltak róla győződve, hogy ha a program létezett volna 9/11 előtt is
a gépeltérítőket meg tudták volna állítani.
De hamarosan az új hatalmat arra használták, hogy a bűnösséget asszociációk alapján bizonyítsák.
Az FBI bevándorlási iratok alapján azonosította
az arab és muszlim külföldieket az USÁ-ban.
Ezen az alapon 80 000 személyt vettek nyilvántartásba,
másik 8 000-t hallgatott ki az FBI,
és további 5 000-t zártak előzetes letartóztatásba,
de egyetlen terroristát sem találtak,
a legnagyobb államilag irányított etnikai felmérésben
a II. Világháború óta.
Hogy mennyire hétköznapivá vált a kormányügynökségek számára
a polgárok személyes adatainak gyűjtése és tárolása
a Snowden-dokumentumok 2013-as kiszivárgása után lett nyilvánvaló.
Ezekből tudtuk meg, hogy az NSA információkat követelt
a Microsofttól és a Google-től a felhasználóikról,
valamint a polgári internetforgalom olyan mindennapi adatairól,
mint az e-mail tartalmak és levelezési listák.
Ahelyett, hogy a bűnözőkre koncentráltak volna,
a kormányok egyre inkább mindenkire kiterjesztették a figyelmüket.
De, ha egy tűt keresel a szénakazalban,
nem teszi könnyebbé a tű megtalálásat, ha még több szénát adsz hozzá.
Épp ellenkezőleg, az NSA minden sikerét
hagyományos, célzott megfigyeléssel érte el.
A nagy elvárások ellenére, az NSA megfigyelő programja
nem állította meg a terrortámadásokat.
Például a bostoni maratonon robbantók, egyike már korábban is az FBI látókörébe került.
Szóval nem véletlenszerű adatokra van szükségünk,
hanem a már rendelkezésre álló információk jobb feldolgozására.
A kémügynökségek a titkosítások enyhítésére is komoly nyomást gyakorolnak.
2016 elején az FBI arra kérte az Apple-t hogy készítsen egy hátsó kapus programot,
amivel feltörhetnék egy terrorista iPhone-ját.
Az Apple nyilvánosan utasította el a felkérést, nem csak azért mert egy ilyen eszközt bármikor újra használhatnának,
ezáltal sértve a törvénytisztelő polgárok magánélethez való jogát,
hanem félve attól, hogy a későbbiekben a kormányok további hozzáférést kérnének
több milliárd ember által használt technológiákhoz.
Ezt a félelmet osszák biztonságtechnikai szakértők és kriptográfusok is.
Pár héttel később az FBI bejelentette, hogy önállóan feltörték a telefont,
gyakorlatilag elismerve, hogy hazudtak a közvéleménynek a hátsó kapu szükségességéről,
így megkérdőjelezve a kémügynökségek megbízhatóságát
a magánélet és a biztonság kérdésében,
főleg, hogy az NSA már most is képes
bekapcsolni az iPhone-od mikrofonját, vagy a laptopod kameráját,
anélkül, hogy észrevennéd.
Az ezzel kapcsolatos aggodalmakat gyakran kezelik azzal,
hogy ha "Nem rejtegetsz semmit, nincs is mitől félned".
De ez az érv csupán tovább erősíti az elnyomás érzetét.
A vágy, hogy életed bizonyos részeit megtartsd magadnak
nem jelenti azt, hogy valami rosszat teszel.
Jelenleg demokráciában élünk,
de képzeld el milyen károkat tehetne a rossz ember az összes adatunkkal.
és az eszközeinkhez való könnyű hozzáféréssel.
A terroristaellenes törvények lehetővé teszik, hogy a hatóságok
terrorizmussal nem kapcsolatban álló ügyekben is agresszívabban lépjenek fel.
Ha a hatóságokat hatalommal ruházol fel, élni is fognak vele.
Ezért olyan fontos a demokratikus felügyelet.
Ha ezeket az eszközöket pillanatnyilag nem is használják ellened,
holnap talán használni fogják.
Például a 2015 novemberi párizsi támadások után
Franciaország tovább bővítette a már korábban is terjedelmes terroristaellenes törvényét
ezáltal nagyobb hatalmat adva a rendfenntartó szerveknek házak átkutatásokhoz,
és személyek házi őrizetbe vételéhez.
Heteken belül bizonyítékok kerültek elő, miszerint ezt a hatalmat használták
más esetekben is, például egy klímaváltozás elleni tüntetés feloszlatásához.
A spanyol, magyar és lengyel kormányok
szintén jogszabályokat terjesztettek be a gyülekezési és a szólásszabadság csorbítása érdekében.
Törökországban a véleményformálás és a sajtó szabadságát
folyamatosan aláásták az elmúlt években,
azzal, hogy olyan személyeket börtönöztek be, akik kritizálták a kormányt.
Ezek az intézkedések nem segítik a terrorizmus elleni harcot.
Az intézkedések mögött állhat jó, vagy akár nemes szándék is,
de ha engedjük a választott képviselőinknek, hogy korlátozzák a szabadságjogainkat
a terroristák fognak győzni.
Vagy ami még rosszabb, ha nem vagyunk óvatosak,
lassan rendőrállammá válhatunk.
Az adatok egyértelműek: a polgári jogok gyöngítése és a tömegmegfigyelések
nem vezettek ezidáig sikerekhez,
de megváltoztatták a társadalmunk jellegét.
A terrorizmus bonyolult probléma,
nincs rá egyszerű megoldás.
Nincs olyan biztonsági rendszer, ami megakadályozhatná
hogy néhány fickó bombát építsen a pincében.
Szem előtt kell tartanunk az arányosság elvét.
Mesterkulcsokat létrehozni, hogy telefonok millióit törhessük fel,
nem ugyanaz, mint átkutatni egyetlen házat.
A legtöbb országban, a jog már most is lehetőségek széles körét biztosítja
beleértve a célzott megfigyelést is.
Ahhoz hogy ezt a létező lehetőséget kihasználjuk,
jobb nemzetközi együttműködésre
és hatékonyabb külkapcsolatokra van szükség,
a jelenlegi jogszabályok jobb kihasználására, ahelyett hogy újakat és szigorúbbakat alkotnánk,
amik aláássák a szabadságunkat.
Ne pusztítsuk el félelemből, azt amire a legbüszkébbek vagyunk:
a demokráciát és alapvető emberi jogainkat.
Ezt a videót a Patreon.com-on felajánlott támogatásotok,
és az Európai Liberális Platform tette lehetővé.