Predstavljaj si nekaj tako majhnega, da lahko lebdi na delcu prahu,
ki ima v sebi ključ za razumevanje raka, virologije in genetike.
Na našo srečo
to obstaja v obliki bilijonov in bilijonov
človeških, v laboratoriju vzgojenih celic, imenovanih HeLa.
Stopimo korak nazaj za trenutek.
Znanstveniki gojijo človeške celice, da bi preučili, kako delujejo,
razumeli, kako se razvijajo bolezni,
in testirali nova zdravila, ne da bi ogrožali paciente.
Da lahko te poskuse ponavljajo znova in znova
in primerjajo rezultate z drugimi znanstveniki,
potrebujejo ogromne populacije identičnih celic,
ki se lahko več let same razmnožujejo,
a do leta 1951 so vse človeške celice, ki so jih znanstveniki poskušali vzgojiti,
umrle po nekaj dneh.
Nato je raziskovalec George Gey z Univerze John Hopkins
prejel vzorec čudnega tumorja:
temno vijoličen, svetleč, kot žele.
Ta vzorec je bil poseben.
Nekatere njegove celice so se kar delile
in delile
in delile.
Ko so individualne celice umrle,
so generacije kopij prevzele njihovo mesto in živele naprej.
Rezultat je bil neskončen vir identičnih celic, ki so še danes tu.
Prva nesmrtna celična linija.
Gey jo je označil kot "HeLa", po pacientki z nenavadnim tumorjem, Henrietti Lacks.
Rojena na plantaži tobaka v Virginiji,
je živela v Baltimoru z možem in petimi otroki.
Umrla je zaradi agresivnega raka materničnega vratu,
nekaj mesecev po tem, ko so pobrali njene rakave celice
in za katere ni vedela.
Zakaj so celice Henriette Lacks tako posebne,
da lahko preživijo, ko druge celične linije umrejo?
Kratek odgovor je, da še ne vemo natančno.
Normalne človeške celice imajo vgrajene nadzorne mehanizme.
Lahko se delijo približno 50-krat, preden se samouničijo
v procesu, ki se imenuje apoptoza.
To prepreči množenje genetskih napak,
ki se pojavijo po ponavljajočih se delitvah.
A rakave celice ignorirajo te signale; lahko se delijo za nedoločen čas
in izrinejo normalne celice.
Še vedno večina celičnih linij umre, še posebej zunaj človeškega telesa.
HeLa pa ne in to je del, ki ga še ne znamo razložiti.
Vseeno, ko je dr. Gey ugotovil, da ima prvo nesmrtno linijo človeških celic,
je poslal vzorce v laboratorije po vsem svetu.
Kmalu je prva proizvodnja celic na svetu
proizvajala 6 bilijonov celic HeLa na teden
in znanstveniki so jih uporabljali na etično problematičen način,
gradili kariere in bogastva s Henriettinimi celicami,
brez privolitve nje ali njene družine, ki je o tem izvedela šele čez desetletja.
Epidemija otroške paralize je bila na vrhuncu v zgodnjih 50. letih.
HeLa celice, ki so zlahka prevzele in pomnožile virus,
so Jonasu Salku omogočile testirati cepivo.
Uporabili so jih za študij bolezni,
vključno z ošpicami,
mumpsom,
HIV-om
in ebolo.
Vemo, da imajo človeške celice 46 kromosomov,
ker so znanstveniki, ki so delali s HeLa celicami, odkrili kemikalijo,
ki naredi kromosome vidne.
HeLa celice same imajo pravzaprav okrog 80 močno mutiranih kromosomov.
HeLa celice so bile klonirane prve.
Potovale so v vesolje.
Telomeraza,
encim, ki pomaga rakavim celicam, da se izognejo uničenju s popravilom DNK,
je bil prvič odkrit v celicah HeLa.
Po čudnem obratu usode,
zahvaljujoč HeLa celicam, vemo, da rak materničnega vratu povzroča virus HPV
in sedaj obstaja cepivo.
Odkritja, ki jih poganjajo celice HeLa, so napolnila tisoče znanstvenih del
in ta številka je najbrž še višja, kot si sploh kdo predstavlja.
HeLa celice so tako odporne, da lahko potujejo na skoraj katerikoli površini:
roki laboratorijskega delavca,
koščku prahu,
lahko vdrejo v kulture drugih celic in jih prerastejo kot plevel,
nešteta zdravila, patenti in odkritja, vsa narejena po zaslugi Henriette Lacks.