Historien om løsninger (Hvorfor ekte endringer starter med å endre spillet)
med Annie Leonard
Har du en slik? Selvsagt ikke. Denne er 5 år gammel.
Nå har alle en slik.
Kan du forestille deg hvor mye genialitet og konsentrasjon det tok å gjøre en musikkspiller om til
en håndholdt datamaskin-telefon-GPS-fjernkontroll for alt i livet. På bare 5 år?
Tenk!
De tusener av mennesker som laget denne tingen måtte løse tusenvis av problemer
som, bokstavelig talt, ikke kunne ha blitt løst for 5 år siden.
Dette er hva folk klarer når de er motivert for å finne løsninger på problemer.
Men problemene vi har vært flittige med å løse er ikke problemene vi trenger mest å løse.
Så mye konsentrasjon har blitt brukt på: "raskere", "billigere", "nyere",
Slik at vi har mistet av syne ting som: "tryggere", "sunnere" og mer "rettferdig".
Det er som om vi blir bedre og bedre i å spille feil spill.
Og, på mange måter er dette systemet som et spill, men med veldig stor innsats.
Akkurat som et spill
ble økonomien utformet for å få alle til å spille etter visse regler
og som med et spill, følger det med bruksanvisning som forklarer målet med spillet.
Tenk på sist gang du spilte et spill.
Husker du?
Det første du gjorde var å finne ut hva det betyr å vinne
og det ble rettesnoren for alle avgjørelser underveis i spillet.
Så naturligvis arbeider folk flest med løsninger som hjelper med dette målet...
...og det målet er "mer".
Mer penger brukt, flere veier bygget, flere kjøpesentre åpnet, flere ting.
Dette er det økonomer kaller "vekst".
Så vi tar alle pengene brukt på ting som gjør livet bedre
og alle pengene brukt på ting som gjør livet dårligere
og vi legger det sammen til et stort tall
som vi kaller BNP. (Brutton Nasjonal Produkt)
Vi blir fortalt at større BPN betyr at vi er på vei mot målet og vinner.
Så dette er tallet som tusener av regler og lover er laget for å øke.
Men det er en stor forskjell på flere barn på skolen eller flere barn i fengsel.
Flere vindmøller eller flere kullkraftverk.
Flere super-effektive offentlige tog eller mer bensin sløst bort i trafikkorker.
'seff!!
Men i dette spillet om "mer" teller begge deler like mye.
Vi kan ikke endre et så dumt spill med en regel eller en spiller om gangen.
Problemet er målet i seg selv. Vi trenger løsninger som endrer det.
Hva om vi bygget spillet rundt målet "bedre"?
Bedre utdanning, bedre helse, bedre ting.
En bedre sjanse til å overleve på denne planeten.
Det er det vi alle vil, ikke sant?
Så burde "å vinne" bety dette.
Å endre målet til hele økonomien er en diger oppgave.
Selvsagt kan vi ikke gjøre alt på en gang.
Men når vi konsentrerer oss om spill-endrende løsninger
gjør vi det gradvis mulig å spille et nytt spill.
For å gjøre det må vi være i stand til å se forskjellen på en spill-endrende løsning
og bare en ny måte å spille det gamle spillet om "mer".
For eksempel,
la oss se på to løsninger for en av de mange problemene vi møter i dag.
Svøpen plastinnpakning, som alle vet er en katastrofe for planeten.
Spesielt for havene.
Og her er to grupper mennesker
med veldig forskjellige ideer om løsninger på plast-problemet.
Disse kara bestemmer seg for at nok er nok
og de starter en kampanje for å få innbyggerne til å forby plastposer i deres nærområde.
Disse kara har en annen løsning.
De starter en forretning
som gir folk gavekort for å kjøpe ting dersom de resirkulerer plastavfallet.
Begge disse tingene skjer akkurat nå,
men bare en av dem endrer faktisk på spillet.
Gavekort-løsningen holder noe plast bort fra fyllingene og forbrenningsovnene.
Men den lager mer plast ved å oppfordre folk til å kjøpe flere ting.
Og enda værre,
den lærer bort at større forbruk er den riktige belønningen for å være en god borger.
Som gjør det enda vanskeligere å tenke utenom reglene fra det gamle spillet.
"Forby poser"-løsningen er vanskeligere å få til,
men den er en spill-endrer.
Hvorfor?
Ved å frivillig gi av deres tid, sier disse borgerne at
det finnes noe viktigere for dem enn bare å tjene og bruke mer.
For å vinne denne kampanjen, slår de seg sammen med
fremsynte forretninger som tilbyr alternativer til innpakning i plast.
De må bygge makt for å kjempe mot det Amerikanske Kjemirådet (American Chemistry Council)
som driver lobby-virksomhet for firmaer som lager alt det plast-søppelet.
Og de må gå ut og snakke med sine naboer og venner
for å inspirere enda flere folk til å stille spørsmål ved det gamle spillet.
Dette er nøyaktig hva som skjer i byer og tettsteder over hele verden
og de vinner.
Men kan forbud mot noen få millioner plastposer endre målet med spillet?
Ikke alene,
men i kombinasjon med millioner av andre som arbeider med
spill-endrende løsninger som de bryr seg om så,
JA.
Sammen er disse løsningene i ferd med å snu utviklingen.
I det folk bygger makt for å endre spillet
begynner deres borger-muskler å vokse.
De arbeider for å sikre at de lokale løsningene de lager blir kopiert og skalert opp.
Og når de ser at løsningene blir hindret av selskap med for mye påvirkningskraft
slår de seg sammen med andre løsnings-aksjonister for å sloss for ekte demokrati,
av folket, for folket.
Gavekort vil aldri gjøre det
men tusener av innbygger-kampanjer kan.
Når jeg blir spurt om å delta i en løsning ønsker jeg å vite om den er "laget for endring".
Om den virkelig vil endre målet.
For å finne det ut buker jeg ordet GOAL (MÅL)
Jeg ønsker å vite at det G - Gir folk mer makt.
tar makten tilbake fra selskap for å bygge demokrati.
O - åpner folks øyne for sannheten om at straks de grunnleggende behov er dekket
kommer ikke lykke og velvære fra å kjøpe flere ting
men fra våre nærmiljø, vår helse og en følelse av mening.
A - regner med Alle kostnader
inkludert belastningen på folk og planeten
Med andre ord, internaliserer kostnaden istedet for å eksternalisere den,
slik de fleste selskap gjør i dag.
L - minker den enorme gapet i Levestandard mellom de som ikke engang klarer å dekke sine grunnleggende behov
og de som har forbrukt mye mer enn de skal.
Når jeg ser en løsning som gjør alt det eller kan endres til å virke slik,
så er jeg med!
Og de dukker opp overalt.
Som Evergreen kooperativene i Cleveland.
Der arbeiderne eier og driver grønne forretninger.
Et vaskeri, et sol-cellefirma og en super-produktiv urban gård
som er sunne og trygge.
De tilbyr trygge jobber til folk som det gamle spillet har etterlatt.
Vi vet alle at vi trenger å få laget bedrifter ut av vårt demokrati.
Men kooperativene går enda lengre og tar demokratiet inn i bedriftene.
Bærekraftig, demokratisk, rettferdig.
Det er en spill-endrer.
Eller som i Capennori, en by i Italia der lokale innbyggere arbeider med bedrifter og administrasjon
ikke bare for å håndtere avfall på en bedre måte
men de stiller også spørsmål om avfall er uunngåelig.
De fremhever løsninger for avfall ikke med dyr tekno-løsninger
men ved å arbeide sammen som et lokalsamfunn for gjøre bruk av kompost for jorda,
å finne gjenbrukbare erstatninger for engangsprodukter
og deretter finne god bruk for kastede materialer.
De har allerede redusert noe avfall med 82 %
og har samtidig skapt arbeidsplasser og styrket den sosiale veven.
Og hva med den nye trenden med sammarbeids-forbruk
tidligere kjent som "deling".
Deling kan lyde som sang fra Barney (barne-TV)
Men tenk på det: det er en diger utfordring for det gamle spillet.
Det får oss bort fra tredemølla av "mer-mer-mer",
bevarer ressurser, gir folk tilgang til ting de ellers ikke kunne hatt råd til
og bygger felleskap.
Hvordan ser det ut?
Sykkeldeling i større byer,
nettbaserte plattformer som lar oss dele alt fra bilder til våre hjem til camping-utstyr.
I min by låner biblioteket ut verktøy.
Det er ingen grunn til at alle hus skal ha sin egen drill,
crème brûlée blåselampe, skanner, trillebår eller en sykkepumpe når vi kan alle dele.
I det omformende løsninger som disse får fart
vil vi nå et vippepunkt. Hvis vi fokuserer på det nye målet: "Bedre".
Uten et nytt mål vil alt arbeidet vi gjør for å bygge en bedre fremtid være:
A) Ikke nok. B) Skikkelig vanskelig.
Altfor mye genialitet og fokus vil fortsette bli brukt på å løse problemer som å forlenge batteritiden på iPhone
samtidig som problemene som truer våre liv får spinne ut av kontroll.
Da vi laget "Historien om ting" for 5 år siden
begynte vi å bygge et felleskap med mennesker som kjente at noe var virkelig galt med dette gamle spillet.
Vi var enige om at det var et problem.
Nå er tiden for å bygge løsninger.
Løsninger som ikke bare endrer noen regler men som endrer hele spillet.
Lyst til å hjelpe?
Kom igjen. La oss gå igang.
Teksting: Jarl Arntzen