Представете си само... топли, захарни бисквитки,
хрупкави бонбонки, шоколадови кексчета,
сладолед във вафлени фунийки.
Потекоха ли ви лигите?
Умирате ли си за нещо сладко?
Защо?
Какво се случва в мозъка ни, за да прави захарните храни толкова неустоими?
Захарта е общото наименование на молекули,
наречени въглехидрати.
Множество храни и напитки съдържат захар.
Само вижте съдържанието на продуктите, които купувате.
Глюкоза, фруктоза, захароза,
малтоза, лактоза, декстроза, скорбяла -
всички те са вид захари.
Също и високо-фруктозния царевичен сироп,
плодовите сокове, нерафинираната захар и меда.
Захар се съдържа не само в сладки и десерти,
добавя се и към доматения сок,
йогурт, сушени плодове, овкусена вода, мюсли.
Захарта е навсякъде, затова е важно да знаем
как влияе на мозъка.
Какво става, след като вкусиш сладко?
Може ли малко захар да запали жадуване за още?
Хапвайки си мюсли,
захарта активира рецепторите за сладко,
които са част от вкусовите луковици на езика.
Те изпращат сигнал до мозъчния ствол,
откъдето сигналът се препраща до много области в предния мозък,
един от които е мозъчната кора.
Там всеки вкус се преработва поотделно:
горчиво, солено, умами
и в нашия случай - сладко.
Оттук сигналът активира центъра на удоволствието.
Този център е серия от електрически и химически импулси,
преминаващи през различни региони на мозъка.
Това е много сложен процес,
но ни дава отговор на подсъзнателния въпрос:
"Искам ли още?"
Спомни си само какво изпитваш, опитвайки от любимия си сладкиш.
Това е центърът на удоволствието, нашепващ:
"Ммм, да!"
Той не се активира само от храна.
Ново запознанство, секс, наркотици,
това са само едни от нещата и преживяванията,
които активират центъра на удоволствието.
Превъзбуждането му обаче води до негативни промени:
загуба на контрол, ненаситност и нарушена глюкозна толерантнност.
Но, нека се върнем на нашето мюсли.
То преминава надолу към стомаха и червата.
Познайте какво?
Тук също има рецептори за захар.
Те не са вкусови луковици, но сигнализират мозъка,
че сте сити,
или че имате нужда от повече инсулин,
за да усвоите излишната захар.
Центъра на удоволствието реагира на допамин -
сигнално вещество на нервната система.
В предния мозък има много рецептори за допамин,
но те не са равномерно разположени.
Определени райони притежават гъста мрежа от рецептори,
които са гореща точка в центъра на удоволствието.
Алкохолът, никотинът и хероинът
повишават рязко нивата на допамин,
водейки до състояние на постоянно търсене на този екстаз,
или с други думи - до пристрастяване.
Захарта също има подобен ефект, но той е много по-слабо изразен.
Захарта има специално място сред храните, стимулиращи допамин.
Броколито, например няма този ефект,
което вероятно обяснява
защо е толкова трудно да накараме децата да си изядат зеленчуците.
Говорейки за здравословни храни,
да речем, че сте гладен и решите да хапнете нещо здравословно.
Правите го и нивото на допамин възбужда центъра на удоволствие.
Но ако се храните с едно и също много дни подред,
ефектът на допамина постепенно отслабва.
Причината е, че когато става въпрос за храна,
мозъкът е еволюирал да обръща внимание на новите и различни вкусове.
Защо?
Две причини:
Първо, по този начин разпознаваме лошата храна.
Второ, колкото по-разнообразна е храната,
толкова по-лесно си набавяме необходимите вещества.
За да се поддържа разнообразие,
трябва да разпознаваме новата храна
и по-важното, трябва да имаме желание непрекъснато да опитваме нови храни.
Ето защо нивата на допамин спадат, когато дадена храна ни омръзне.
Да се върнем на храната.
Какво става, когато вместо полезна храна,
си хапнем нещо сладко?
Ако ядете сладко рядко или по малко,
се наблюдава ефект, подобен на този от полезната храна.
Но ако ядете твърде много, нивата на допамин не се изравняват.
С други думи, консумирането на много захар ще продължи да носи удовлетворение,
което оприличава захарта с наркотика.
Това е и причината хората да се пристрастяват към сладкото.
Спомнете си за различните видове захари.
Всяка е уникална, но всички те предизвикват
каскада от реакции в мозъка, водещи до удовлетворение.
Но прекалим ли, губим контрол.
Прекалената консумация на сладко води до пристрастяване,
но парче торта от време на време няма да ви навреди.