Znate, moj omiljeni deo očinstva
su filmovi koje mogu da gledam.
Volim da podelim omiljene filmove sa svojom decom
i kad mi je ćerka imala četiri godine, gledali smo zajedno "Čarobnjak iz Oza".
U potpunosti je vladao njenom maštom mesecima.
Njen omiljeni lik je bila Glinda, naravno.
Dao joj je sjajan izgovor da nosi svetlucavu haljinu i štapić.
Znate, ukoliko gledate film dovoljno puta
počnete shvatati koliko je neobičan.
Živimo u današnjici i odgajamo svoju decu
u nekoj vrsti spektakularnog industrijskog kompleksa dečije fantazije.
Ali "Čarobnjak iz Oza" je stajao sam, nije započeo takav trend.
Četrdeset godina kasnije se trend zaista prihvatio
sa, zanimljivo, drugim filmom u kome su jedan metalni i krznati lik
spašavali devojku obučeni kao neprijateljski čuvari.
(Smeh)
Da li znate o čemu pričam? (Smeh)
Postoji velika razlika između ova dva filma,
nekoliko zaista značajnih razlika između filma "Čarobnjak iz Oza"
i svih filmova koje danas gledamo.
Jedna od njih je vrlo malo nasilja u "Čarobnjaku iz Oza".
Majmuni su agresivni koliko i drveće jabuke.
Ali mislim da je "Čarobnjak iz Oza" snimljen danas, čarobnjak bi rekao,
"Doroti, ti si spasilac Oza koga je pročanstvo predskazalo.
Upotrebi svoje magične cipele da poraziš
kompjuterski stvorene armije zle veštice."
Ne dešava se to tako.
Još jedna stvar koja je zaista jedinstvena kod "Čarobnjaka iz Oza" jeste ta
što su svi herojski, mudri čak i zli likovi ženski likovi.
Ovo sam počeo da zapažam
kada sam pokazao "Star Wars" svojo ćerki,
što je bilo godinama kasnije i situacije je bila drugačija.
Tad sam imao već i sina.
On je imao samo 3 godine tad.
Nismo mu dozvolili da gleda. Bio je previše mlad za to.
Ali on je bio drugo dete i nivo nadzora je opao.
(Smeh)
Ušetao je unutra i to je na njega imalo uticaj kao što mama-patka ima na svoje pače.
Da li zaključuje da postoje samo momci u univerzumu,
izuzev Tetke Beru i naravno, ove princeze koja je zaista kul
ali koja nekako stalno čeka tokom filma
da bi mogla da nagradi heroja medaljom
i namigne mu da mu se zahvali što je spasao svemir,
što on čini magijom sa kojom je rođen.
Uporedite ovo sa 1939. i "Čarobnjakom iz Oza".
Kako Doroti pobeđuje?
Tako što se sprijatelji sa svima i liderstvom.
U takvom svetu želim da odgajam svoju decu.
Zašto ima toliko nasilja, sa velikim N kod nasilja,
u filmovima za našu decu
i tako malo Puteva od žutih cigala?
Znam iz svog iskustva da Princeza Leja nije dala
adekvatan kontekst koji bih mogao upotrebiti
u razjašnjavanju muško-ženskih odnosa sveta odraslih.
(Smeh)
Znate, postojao je svojevrstan momenat prvog poljupca
kad sam zaista očekivao da će početi špica
jer to je kraj filma, zar ne?
Ispunio sam zadatak, dobio sam devojku, zašto još uvek stojiš tu? (Smeh)
Filmovi su veoma, veoma fokusirani na pobedu nad zlikovcima
i dobijanju nagrade i nema mnogo mesta
za ostale veze i putovanja.
To je otprilike kao da, ako ste dečak, vi ste blentava životinja
a ako ste devojčica, morate nositi svoj borilački kostim.
Mislim, postoji gomila izuzetaka
i zaštitiću sve Diznijeve princeze pred bilo kim od vas.
Ali oni šalju poruku i dečacima. Dečaci nisu baš ciljna publika.
Oni čine fenomenalan posao podučavajući devojčice
kako da se zaštite protiv patrijarhata,
ali ne pokazuju nužno i dečacima
kako bi oni trebalo da se zaštite od patrijarhata.
Nema uzora za njih.
I mi takođe imamo sjajne žene koje pišu nove priče za našu decu.
I koliko god da su trodimenzionalne i izvrsne Hermiona i Katnis,
ovo su i dalje ratni filmovi.
I naravno, najuspešniji studio svih vremena
nastavlja da izbacuje klasik za klasikom,
u svakom od njih se radi o putovanju dečaka ili muškarca
ili dva muškarca koji su prijatelji ili muškarca i njegovog sina
ili dva muškarca koji odgajaju devojčicu.
Do, kao što i mnogi od vas pomišljaju, ove godine
kad su se konačno pojavili sa filmom "Brave".
Preporučujem svima vama. Ima ga na videu. (Smeh)
Sećate se šta su kritičari rekli kad se "Brave" pojavio?
"Ah, ne mogu da verujem, Piksar je napravio film o princezi".
E sad, skoro nijedan od ovih filmova nije položio Bekdel test.
Alison Bekdel je ilustrator stripova i sredinom 80-tih
je snimila razgovor vođen sa jednim prijateljem,
o ocenjivanju filma koji su videli.
Jako je jednostavno. Samo tri pitanja treba da postavite:
da li ima više od jednog ženskog karaktera koji ima tekst u filmu?
Dakle, pokušajte sa tim. (Smeh)
Da li ove žene pričaju međusobno u filmu? (Smeh)
I da li razgovaraju o nečemu drugom
osim momku koji se obema sviđa?
(Smeh)
Je l' tako? Hvala vam.
(Aplauz)
Hvala vam puno.
Dve žene koje postoje i pričaju jedna s drugom o stvarima.
Dešava se. Video sam.
Dakle, da pogledamo brojke.
2011., sto najpopularhijih filmova.
Šta vi mislite koliko od njih ima zapravo ženske protagoniste?
Jedanaest.
Ali postoji broj koji je veći od ovog,
koji će iznenaditi ovu salu.
Prošle godine, Njujork Tajms je objavio studiju koju je vlada sprovela.
Evo šta kaže.
Jedna od pet žena u Americi kaže
da je bila seksualno zlostavljana nekad u svom životu.
Ne mislim da je to krivica popularne zabave.
Ne mislim da filmovi za decu imaju išta sa tim,
ali nešto ne ide kako treba
i kad čujem tu statistiku,
jedna od stvari na koje pomislim je, to je mnogo seksualnih siledžija.
Ko su ovi momci? Šta oni uče?
Šta ne uspevaju da nauče?
Da li oni prihvataju priču da je posao muškaraca heroja
da poraze zlikovca nasiljem i onda pokupe nagradu,
a to je žena koja nema prijatelje i ne zna da govori?
Da li mi upijamo tu priču?
Znate, kao roditelj sa privilegijom da odgajam ćerku,
kao i svi vi koji radite istu stvar,
smatramo ovakav svet i ovu statistiku veoma uznemiravajućom
i mi želimo da ih pripremimo.
Imamo sredstva na raspolaganju kao što je žensko zajedništvo i nadamo se da će pomoći.
Ali zapitao sam se, da li će ih žensko zajedništvo zaštititi ako u isto vreme,
aktivno ili pasivno, učimo svoje sinove da održe svoju momačku moć?
I ovde većinom govorim očevima.
Mislim da moramo pokazati našim sinovima jednu novu definiciju muževnosti.
E sad, definicija muževnosti se već izobrazila.
Mislim, čitali ste o tome kako nova ekonomija
menja uloge negovatelja i onih koji zarađuju pare.
Svi smo toga svesni.
Naši sinovi će morati da pronađu način da se prilagode
ovim novim međusobnim odnosima.
I mislim da ih zaista moramo naučiti i pokazati im
kako je pravi muškarac neko ko veruje svojim sestrama i poštuje ih,
i želi biti u njihovom timu i usprotiviti se pravim lošim momcima,
a to su muškarci koji žele zlostavljati žene.
I mislim da je naš zadatak u "Netflix queue" da tražimo takve filmove
koji su položili Bekdel test, ako ih možemo pronaći,
i da pronađemo heroine, koje postoje, koje pokazuju hrabrost,
koje spajaju ljude i teraju naše sinove da se poistovete sa tim heroinama,
i kažu: "Želim da budem u njihovom timu",
jer će oni biti u njihovom timu.
Kad sam pitao svoju ćerku ko je njen omiljeni karakter u "Ratovima zvezda",
znate šta je rekla?
Obi-Van.
Obi-Van Kenobi i Glinda.
Šta je kod njih slično?
Mislim da su upravo oni ti u filmu koji znaju više od ostalih
i vole da dele svoje znanje
sa drugim ljudima da im pomognu da dostignu svoj potencijal.
Oni su vođe.
Volim takvu vrstu potrage za svoju ćerku
i volim takvu vrstu potrage za svog sina.
Želim više takvih potraga.
Želim manje potraga u kojima je mom sinu rečeno da se bori sam
i više potraga u kojima on vidi da je njegov posao da se pridruži timu,
možda timu koji vode žene,
da pomogne ljudima da postanu bolji i da budu bolji ljudi,
kao što je "Čarobnjak iz Oza".
Hvala vam.
(Aplauz)