10 évig éltem Kelet-Afrika mezőgazdasági vidékén,
és szeretném megosztani személyes benyomásaimat a szegénységről.
Szerintem az emberi faj legnagyobb hibája,
hogy több mint egymilliárd embert magunk mögött hagyunk.
Éhség, nyomor,
gyakran óriási, legyőzhetetlen problémának tűnnek,
túl nagynak a megoldáshoz.
De mint mezőgazdász azt hiszem,
ezek valójában nagyon könnyen megoldható problémák
ha jó a stratégiánk.
Archimedes ókori görög gondolkodó volt,
azt tanította, hogy egy megfelelő emelőkarral
kimozdíthatjuk sarkából a világot.
A nyomor elleni harcban, hiszem, hogy három erős emelőkar is van,
amit használhatunk.
Ez a beszéd ezekről az emelőkről szól, és hogy miért teszik ezek
a szegénységet legyőzhetővé még az életünkben.
Mi a nyomor?
Mikor először költöztem Kelet-Afrikába,
éjjelre a farmon élő családdal maradtam.
Csodás emberek voltak.
Meghívtak az otthonukba. Együtt énekeltünk,
és költöttük el az egyszerű vacsorát.
Adtak nekem takarót, hogy a földön alhassak.
Reggel azonban nem volt mit enni.
És így ebédidőben, növekvő émelygéssel néztem,
amint a család legidősebb lánya kását főzött ebéd gyanánt.
Étkezéskor minden gyerek ivott belőle egy bögrével a túlélésért.
El se tudom mondani, mennyire szégyenkeztem,
amikor az egyik bögrét nekem adták,
és tudtam, el kell fogadnom a vendégszeretetüket.
A gyerekeknek testi és szellemi fejlődésükhöz is szükséges az étel.
Minden nap, amikor nem esznek, vesztenek egy kicsit a jövőjükből.
A nyomorban élők között három gyerekből egy
végérvényesen visszamaradott az állandó nélkülözés miatt.
Ha ehhez még rossz egészségügyi ellátás is tartozik,
tízből egy gyerek meghal 5 éves kora előtt.
Csak a gyerekek negyedének sikerül befejeznie a középiskolát,
mert nincs pénz tandíjra.
Az éhség és a nyomor minden módon gátja az emberi lehetőségeknek.
Magunkat gondolkodó, érző és erkölcsös fajnak tartjuk,
de míg meg nem oldjuk ezeket a problémákat mindenki számára,
elbuktuk ezt a normát,
mert minden ember számít ezen a bolygón.
Ez a gyerek számít.
Ezek a gyerekek számítanak.
Ez a lány számít.
Hát így állnak a dolgok,
és idegesek vagyunk emiatt,
de óriási problémának tűnnek.
Nem tudjuk, hogyan tegyünk hatékony lépéseket.
De emlékezzenek Archimedes barátunkra.
A világméretű szegénységhez vannak erős emelőkarok.
Olyan probléma ez, mint a többi.
A terepen élek és dolgozom, és gyakorlatból mondom,
hogy ezek igenis megoldható problémák.
Tehát a következő 10 percben,
ne keseregjünk a világ állapotán!
Használjuk a fejünket!
Használjuk fel közös lelkesedésünket a probléma megoldására,
és találjuk ki, mik azok a bizonyos emelők.
Az első emelő: a világ szegényeinek többsége a mezőgazdaságból él.
Gondoljanak bele milyen különleges ez!
Ha ez a kép a világ szegényeit ábrázolja,
akkor több mint felüknek a mezőgazdaság a fő bevételi forrása.
Ez nagyon izgalmas számomra.
Ennek a sok embernek mind ugyanaz a foglalkozása.
Gondoljanak bele mekkora erő ez!
Ha a gazdák többet termelnének, a világ szegényeinek fele
több pénzt keresne és kimászhatna a szegénységből.
És máris jobb lenne a helyzet.
Munkájuk eredménye az étel.
Tehát, ha a gazdák többet képesek termelni, több lesz az étel,
és ez nem csak a termelőkön segít,
de az egészséges közösségek és a virágzó gazdaságok ellátásában is.
És ha a gazdák termelékenyebbek, csökkentik a környezeti nyomást.
Csak két módunk van a világ etetésére:
vagy termelékenyebbé tesszük létező gazdaságainkat,
vagy kivágjuk az erdőket, feltörjük a szavannát, hogy több termőföld legyen.
Ez a környezetre nézve katasztrofális lenne.
A gazdák nagyon fontos erőátviteli pontok.
Ha többet képesek termelni,
több bevételhez jutnak, kimásznak a szegénységből,
etetik a közösségüket és csökkentik a környezeti nyomást.
A gazdák állnak a világ középpontjában.
De nem az olyanok, mint ez itt,
hanem inkább mint ez a hölgy.
A legtöbb, akit ismerek közülük, nő.
Nézzék ezt az erőt és akarást, ami ebből az asszonyból sugárzik!
Erős fizikumú, és lelkileg is erős,
és mindent meg fog tenni, hogy a a gyerekeinek jobb élete legyen.
Ha egyetlen ember kezébe kellene tennünk az emberiség jövőjét,
az ő kezébe szívesen tenném.
(taps)
Már csak egy gond van:
sok kisbirtokos gazda nem fér hozzá az alapvető eszközökhöz és ismeretekhez.
Jelenleg az előző év terméséből vesznek el,
elültetik a földbe és kézi kapával kapálják.
Ezek bronzkori eszközök és technikák,
és ez az oka hogy annyi gazda még mindig szegény.
De ismét van egy jó hírem.
Kettes számú emelőkar:
az emberiség már egy évszázada megoldotta az agrárszegénység problémáját.
Hadd vezessem át önöket a három legalapvetőbb gazdasági tényezőn:
Első, hibrid magok előállítása keresztezéssel.
Ha természetes úton beporzunk egy jól termő fajt
egy szárazságtűrő fajjal,
hibridet kapunk, amely hordozza a szülők pozitív tulajdonságait.
A következő: a hagyományos műtrágya felelősségteljes használata
környezetileg fenntartható.
Ha csak egy csipetnyi műtrágyát kap
egy nálam magasabb növény,
azzal bőséges a termést érhetünk el.
Ezek a gazdaság erőforrásai.
Ezt kombinálni kell a jó gyakorlattal.
Amikor komposzttal feljavított földbe ültetik el a magot a gazdák,
megsokszorozzák a termést.
Ezek a bevált eszközök és praktikák legalább megháromszorozzák
a termőképességet a világ összes jelentős régiójában,
rengeteg embert emelve ki a szegénységből.
De egyelőre még nem sikerült átadnunk ezeket a dolgokat mindenkinek,
főleg Afrika szubszaharai részén.
Tehát összességében ezek csodás hírek.
Az emberiség egy évszázada megoldotta az agrárszegénység problémáját --
elméletben.
Csak ezek a dolgok még nem jutottak el mindenkihez.
Manapság azért maradnak az emberek szegények,
mert esetleg távoli helyeken élnek.
Nem jutnak el hozzájuk ezek a dolgok.
Tehát a szegénység megszüntetése csupán azon múlik,
hogy a bevált javak és szolgáltatások eljussanak az emberekhez.
Most nem újabb lángelmékre van szükségünk,
A szegénységnek az egyszerű kézbesítő fog véget vetni, még a mi életünkben.
Nos, ez az a három emelőkar,
és a legerősebb közülük nem más, mint a szállítás.
Ahol a világ üzleti vállalkozásai, állami és non-profit szervezetei
hálózatokat alakítanak ki a jólétet biztosító áruk terjesztésére,
ott felszámoljuk a szegénységet.
Persze, ez elméletben nagyon jól hangzik,
de mi van a gyakorlatban?
Hogy néznek ki ezek a hálózatok?
Bemutatok egy konkrét példát, amit legjobban ismerek,
ez az "Egy Hold Alapítvány", amelynek dolgozom.
Csak a gazdákért vagyunk,
és feladatunk a sikerhez szükséges eszközökkel ellátni őket.
Mi valóban világvégi helyekre szállítjuk az alapanyagokat.
Ez kezdetben nagyon nehéznek tűnhet,
de valójában lehetséges. Hadd mutassam meg.
Megvesszük az anyagot a hálózatunkon keresztül,
és 20 raktárban tároljuk, valahogy így.
A szállításhoz több száz 10 tonnás teherautót bérelünk,
és elküldjük őket oda, ahol a gazdák várják őket a földeken.
A gazdák megkapják rendelésüket, és hazamennek velük a farmra.
Olyan mint az Amazon, csak vidéki gazdáknak.
A kézbesítés fontos velejárója a fizetés módja.
A gazdák apránként fizetnek, fedezve kiadásaink többségét.
Mind e mellé mi képzést is biztosítunk.
Vidéki alkalmazottaink kéthetente gyakorlati képzést nyújtanak
a termelőknek,
helyszíni bemutatóval.
Ahová szolgáltatásunk eljut, ezeket az eszközöket használják a gazdák
a szegénységből való kiemelkedésre.
Ez Consolata, egy gazda a programunkból,
Nézzék a büszkeséget az arcán.
Elérte a szerény jólétet, ami szerintem minden szorgalmas ember
joga ezen a földön.
Mostanra, büszkén mondhatom, hogy kb. 400 000 gazdát szolgálunk.
(Taps)
A kulcs mindehhez a kiterjedt terjesztési hálózat.
Minden területen van egy mezőgazdasághoz értő alkalmazottunk,
aki átlagosan 200 gazdának közvetíti szolgáltatásainkat,
ami a családtagokkal együtt több mint 1000 embert jelent.
Jelenleg 2000 ilyen alkalmazottunk van,
és számuk gyorsan nő.
Ez a mi terjesztési hálózatunk,
és mi csak egyetlen szervezet vagyunk.
Sok üzleti vállalkozás, állami és non-profit szervezet
rendelkezik hasonló terjesztési rendszerekkel.
És hiszem, olyan pillanatban vagyunk,
amikor együtt képesek vagyunk az összes gazdához eljuttatni e szolgáltatásokat.
Hadd mutassam meg, hogyan lehetséges ez.
Ez Afrika szubszaharai tájának térképe
az USA térképével, összehasonlításul.
Afrika szubszaharai részét választottam, mert ez egy nagy terület.
Nagyon erőt próbáló.
80x80 km-es darabokban végignéztük a kontinenst,
és azt találtuk, hogy a gazdák ezeken a kékkel jelölt helyeken élnek.
Ez egy hihetetlenül kis terület.
Ha egymás mellé helyeznék ezeket a területeket
az USA térképén,
akkor csak az USA keleti részét fednék le.
Bárhol rendelhetünk pizzát ezen a területen
és az frissen, melegen és jó minőségben fog megérkezni.
Ha Amerika képes ekkora területre pizzát szállítani,
akkor Afrika üzleti vállalkozásai, állami és non-profit szervezetei
is képesek szolgáltatásokat szállítani a gazdáknak.
Ez lehetséges.
Összefoglalásul általánosítani fogok, ami túlmutat a mezőgazdaságon.
Ma már minden területen rendelkezésre állnak
hatékony eszközök a szegénység megszüntetésére.
Csak le kell szállítanunk őket.
Tehát ismétlem, zseniális emberek
már az élet minden területén, régen feltaláltak olcsó
és hatékony eszközöket.
Az emberiség állig fel van fegyverkezve
egyszerű, hatékony megoldásokkal a szegénység ellen.
Már csak el kell juttatni ezeket viszonylag kis területekre.
Ismét Afrika szubszaharai részének térképét használva példaként,
emlékezzenek,hogy a szegénység a kékkel jelölt részeken összpontosul.
A városi szegénység még koncentráltabb, ezekben a zöld pontokban van jelen.
Ismét az USA térképével összehasonlítva:
ez az, amit a könnyen elérhető szállítási zónának neveznék.
Tény, hogy először az emberi történelemben,
óriási mennyiségű szállítási eszköz áll rendelkezésünkre.
A világ üzleti vállalkozásainak, állami és non-profit szervezeteinek
megvan az a terjesztési rendszerük,
amely képes lefedni ezt a kis területet.
Már csak az akarat hiányzik.
Ha megvan az akaratunk,
mindenki szerephez jut a játékban.
Először is, a szegénység felszámolásához több ember munkájára van szükségünk,
különösen a fejlődő országokban.
Több egészségügyi dolgozóra, tanárra, mezőgazdasági oktatóra,
ügynökre, az áruk közvetítéséhez.
Ezek olyan közvetítők, akik azt tekintik hivatásuknak,
hogy könnyebbé tegyék mások életét.
De sok támogatóra is szükség van.
Most csak a magam szervezetéről beszélek,
de mi csak egy vagyunk a sokból.
Talán meglepő, hogy nem számít, hogy mihez is értünk,
mindenki számára jut szerep ebben a harcban.
Nem számít az sem, hogy logisztikailag hogyan számolható fel a szegénység,
több erőforrásra van szükség.
Ez az egyes számú kényszerítő erő.
A magánbefektetőknek bővülő kockázati tőkékre van szükségük,
a magántőke, forgótőke, elérhető legyen a feltörekvő piacok számára.
De vannak határai annak, hogy a magáncégek mit valósíthatnak meg.
A magáncégek gyakran küzdenek pénzügyi nehézségekkel a szegények szolgálatában,
tehát a jótékonyság nagy szerepet játszik.
Adni bárki tud, de nagyobb szervezettségre lenne szükség.
Támogatókra, akiknek vannak elképzeléseik,
akik átlátják a problémákat,
és megoldás felé vezetik az emberiséget.
Ha érdeklik önöket ezek az eszmék, keressék fel ezt a weboldalt.
Több vezetőre van szükségünk.
Az ember eljutott a Holdra.
Olyan szuperszámítógépeink vannak, melyek elférnek a zsebünkben,
és összekapcsolnak minket bárkivel.
Alig több mint 2 óra alatt futjuk a maratont.
Kivételes emberek vagyunk.
De több milliárd embert hagyunk leszakadni.
Amíg nincs minden ilyen lánynak lehetősége arra,
hogy megvalósíthassa önmagát,
addig elbukjuk a morális és emberiességi versenyt.
Elmondhatjuk,
hogy a nyomor felszámolható.
Csak el kell juttatnunk a szükséges árukat, szolgáltatásokat
mindenkihez.
Ha megvan hozzá az akaratunk, mindenki szerepet kap a játékban.
Állítsuk csatarendbe az időnket, karrierünket,
közös gazdagságunkat.
Szállítsunk és vessünk véget a nyomornak
még a mi életünkben.
Köszönöm.
(taps)