Спочатку я хочу трохи розповісти про свою професійну діяльність
перед основною темою,
оскільки, чесно кажучи,
дійсно не варто слухати думку будь-якої старшої людини
про COVID-19.
(Сміх)
Я працюю у сфері Всесвітньої охорони здоров'я близько 20-ти років,
моєю специфічною технічною спеціальністю є система охорони здоров'я
й те, що відбувається, коли ця система зазнає сильного потрясіння.
Я також працювала в світовій медичній журналістиці,
писала про Всесвітню охорону здоров'я та біозахист
для газет та веб-видань,
і кілька років тому я видала книгу
про головні загрози Всесвітньої охорони здоров'я, з якими зіткнеться наша планета.
Я підтримувала та очолювала роботу епідеміологів:
від оцінки центрів лікування Еболи
до стеження за розповсюдженням туберкульозу в медичних закладах
та підготовкою до пташиного грипу.
Я маю ступінь магістра з міжнародної охорони здоров'я.
Я не лікар, не медична сестра.
Я не спеціалізуюся на догляді за пацієнтами або окремими людьми.
Моя спеціальність - це спостереження за населенням
та системами охорони здоров'я,
й тим, що відбувається, коли хвороба переходить на більший масштаб.
Якщо ми класифікуємо експертні джерела охорони здоров'я
за шкалою від одного до десяти,
один — це якась випадкова людина з Фейсбуку,
а 10 — це Всесвітня організація охорони здоров'я,
то мені ви можете дати 7 чи 8 балів.
Не забувайте про це під час виступу.
Розпочну з основи, бо вважаю, що це було загублено
серед того медіа шуму навколо COVID-19.
Отож, COVID-19 — це коронавірус.
Коронавіруси — це особливий різновид вірусів,
які мають унікальні характеристики.
В якості свого генетичного матеріалу вони використовують не ДНК, а РНК,
і поверхня вірусу вкрита шипами.
Тими шипами вони проникають в клітину.
Ці шипи й формують корону в коронавірусі.
COVID-19 відомий як новітній коронавірус,
оскільки до грудня місяця ми чули тільки про шість коронавірусів.
COVID-19 є сьомим.
Для нас він новий.
Він має свою генну послідовність,
він щойно отримав свою назву.
Саме тому він новий.
Якщо ви пам'ятаєте ТГРС, тяжкий гострий респіраторний синдром
чи БКРС,
близькосхідний респіраторний синдром —
це теж коронавіруси.
Вони всі звуться респіраторними синдромами,
бо це саме те, що роблять коронавіруси,
вони йдуть до ваших легень.
Ви не будете блювати від нього, з ваших очей не йтиме кров,
у вас не буде кровотечі.
Вони націлені на ваші легені.
COVID-19 такий самий.
Він спричиняє низку респіраторних симптомів,
які проявлятимуться сухим кашлем та температурою,
і так до летальної вірусної пневмонії.
Такий набір симптомів і послужив однією з причин,
чому було так важко слідкувати за його спалахами.
Чимало людей заразилися COVID-19 так непомітно,
їх симптоми такі незначні, що вони навіть не йдуть лікаря.
Вони не реєструються в системі.
У дітей, зокрема, COVID-19 проходить дуже легко,
за що ми повинні бути вдячними.
Коронавіруси зоонотичні,
це означає, що вони передаються від тварин до людей.
Деякі коронавіруси, як COVID-19, також передаються від людини до людини.
Той що від людини до людини, подорожує все далі і далі,
як COVID-19.
Зоонотичних хвороб дуже важко позбутися,
оскільки у них є тваринний резервуар.
Один з прикладів — пташиний грип,
ми можемо знищити його у фермерських тваринах, в індичках, качках,
але він повертається кожного року з дикими птахами.
Ви не чули про нього багато,
оскільки пташиний грип не передається від людини до людини,
але на пташиних фермах його спалахи трапляються щороку.
COVID-19, ймовірніше, перейшов від тварин до людей
на ринку диких тварин в Ухані, Китаї.
Тепер про менш базові частини.
Це не останній великий спалах, свідками якого ми станемо.
Буде більше спалахів, буде більше епідемій.
Тут немає "можливо", це буде.
Це результат того, що ми люди,
взаємодіємо з нашою планетою.
Людський вибір привів нас до моменту,
коли ми будемо бачити більше спалахів.
Частково це пов'язано зі зміною клімату
і тим, що тепліший клімат робить світ більш гостинним
для вірусів та бактерій.
Але також це пов'язано і з тим, що ми вдираємося в останні дикі куточки планети.
Ми спалюємо та розорюємо тропічні ліси Амазонії,
щоб у нас була дешева земля для фермерства,
коли останні африканські савани стають фермами,
коли на диких тварин в Китаї полюють до їх вимирання,
людські істоти вступають в контакт з тими популяціями дикої природи,
з якими ніколи раніше не контактували,
а ці популяції мають нові типи хвороб:
бактерії, віруси — те, до чого ми не готові.
Зокрема, кажани
чудово здатні таїти в собі хвороби, заразні для людей,
але це здатні робити й інші тварини.
Тож доки віддалені місця ставатимуть менш віддаленими,
спалахи будуть тривати.
Ми не зупинимо спалахи карантинами чи обмеженнями на подорожі.
Це перший імпульс кожного:
"Давайте стримаємо людей. Давайте стримаємо спалах."
Але факт у тому, що дуже важко організувати правильний карантин.
Дуже важко встановити обмеження на подорожі.
Навіть країнам з серйозними інвестиціями в охороні здоров'я,
таким як США та Південна Корея,
не вдасться швидко накласти обмеження,
щоб миттєво припинити спалах.
Для цього є логічні та медичні причини.
Якщо розглядати COVID-19 зараз,
ймовірний період, коли особа заражена, але не проявляє жодних симптомів
цілих 24 дні.
Люди ходять навколо з цим вірусом без жодної його ознаки.
Вони не потраплять під карантин. ніхто не знає, що їм потрібен карантин.
До того ж у карантину та обмежень на подорожі є своя ціна.
Люди - це соціальні тварини,
вони будуть опиратися, коли ви спробуєте замкнути їх
або роз'єднати.
Коли був спалах Еболи, ми побачили, що як тільки впроваджується карантин,
люди починають уникати його.
Окремі пацієнти, якщо знають, що є строгий карантинний протокол,
можливо, і не звернуться до лікаря,
бо вони бояться медичної системи і того, що не мають коштів на лікування,
а ще вони не хочуть бути окремо від своєї сім'ї та друзів.
Політики, чиновники,
коли знають, що потраплять під карантин,
якщо будуть говорити про спалахи та випадки хвороби,
можуть приховати справжню інформацію від страху запустити карантинний протокол.
Саме через такі випадки ухилень та нечесності
нам так важко відслідкувати спалахи хвороби.
Ми можемо впровадити кращі карантини та обмеження на подорожі,
і ми мусимо це зробити,
але вони не єдина наша опція, і не найкраще рішення
для таких ситуацій.
Реальний шлях до зниження загрози спалахів -
створення глобальної системи охорони здоров'я,
яка підтримуватиме основні функції охорони здоров'я в кожній країні світу,
щоб усі країни, навіть бідні,
могли швидко ідентифікувати нові інфекції та лікувати їх по мірі появи.
Китай дуже критикували за його реакцію на COVID-19.
А якби COVID-19 виникнув в Республіці Чад,
де на кожну сотню людей припадає три з половиною лікарі?
А якби він виникнув в Демократичній Республіці Конго,
яка щойно виписала свого останнього пацієнта, хворого на Еболу?
У таких країн немає власних ресурсів
для відповіді інфекційним хворобам,
ані для лікування людей чи швидкого реагування,
щоб допомогти решті світу.
Я проводила оцінку центрів лікування Еболи в Сьєрра-Леоне,
і правда в тому, що місцеві лікарі в Сьєрра-Леоне
досить швидко ідентифікували кризу Еболи,
спершу вони назвали її небезпечним заразним геморагічним вірусом,
а потім вже Еболою.
Але навіть ідентифікувавши хворобу, вони не мали достатньо ресурсів.
У них не було достатньо лікарів, достатньо лікарняних ліжок,
у них не було достатньо інформації, як лікувати Еболу
або як провадити боротьбу з інфекцією.
В Сьєрра-Леоне 11 лікарів померли від Еболи.
В країні було тільки 120 лікарів на початку кризи.
Для порівняння,
медичний центр Даллас Бейлор має понад тисячу лікарів персоналу.
Саме така нерівність вбиває людей.
Коли починається спалах, то спочатку вона вбиває бідних людей,
а тоді людей по всьому світу,
коли спалах поширюється.
Якщо ми справді хочемо сповільнити ці спалахи
та мінімізувати їх вплив,
нам потрібно впевнитись, що кожна країні у світі
має змогу ідентифікувати нові хвороби,
лікувати їх
та доповідати про них і ділитися інформацією.
COVID-19 ляже великим тягарем на систему охорони здоров'я.
COVID-19 також показав справжні слабкі місця
нашої глобальної мережі забезпечення здоров'я.
Своєчасне розміщення, гнучкі системи гарно працюють, коли все чудово,
але в часи кризи у нас немає резервів.
Якщо у лікарні чи країни
закінчуються запаси масок для обличчя або засоби індивідуального захисту,
немає великого складу з купою ящиків, де можна взяти ще.
Треба замовити ще у постачальника,
треба чекати, доки товар виготовлять, тоді чекати, доки його доставлять,
зазвичай з Китаю.
І ця затримка відбувається, коли дуже важливо діяти швидко.
Якби ми були ідеально підготованими до COVID-19,
Китай швидше ідентифікував би спалах.
Вони були б готові забезпечити лікування хворих
без зведення нових будівель.
Вони давали б мешканцям чесну інформацію,
і не було б поширення божевільних чуток
по соціальних мережах Китаю.
Вони б ділилися інформацією з глобальними органами охорони здоров'я,
щоб ті звітували до національних систем охорони здоров'я
і готувалися до поширення вірусу.
Тоді національні системи охорони здоров'я змогли б запастися
необхідним захисним обладнанням
та натренувати медичних працівників для боротьби з інфекцією.
Ми мали б наукові протоколи, що робити у таких випадках,
як наприклад, коли заражені пасажири опиняться на круїзному кораблі.
І можна було б надати людям реальну інформацію,
а не ніяковіти від ганебних випадків ксенофобії,
коли на вулицях Філадельфії нападали на людей з азіатським обличчям.
Але навіть маючи це все,
у нас все ще б відбувалися спалахи.
Способи, які ми використовуємо для заселення планети,
роблять це неминучим.
Якщо вивести експертний висновок про COVID-19, то ось він:
тут у США і по всьому світу
перш ніж покращитися, ситуація погіршиться.
Ми спостерігаємо передачу вірусу не тільки через людей,
які повернулися з подорожі,
а й просто у межах локальних спільнот.
Ми бачимо, як люди заражаються COVID-19,
але не маємо жодної гадки, звідки у них взялась хвороба.
Це ознаки спалаху, який тільки погіршується,
а не спалаху, який під контролем.
Це лякає, однак не дивує.
Коли експерти всесвітньої охорони здоров'я
говорять про сценарій нових вірусів,
це один зі сценаріїв, який вони розглядають.
Ми всі сподівалися легко цього позбутися,
але коли експерти говорять про вірусне планування,
то йдеться про ситуацію та шляхи, якими, на їхню думку, вірус буде рухатися.
Хочу завершити виступ особистою порадою.
Мийте руки.
Мийте руки часто.
Знаю, що ви вже часто миєте руки, бо ви охайні,
але мийте руки ще частіше.
Встановіть собі нагадування та рутину, щоб змусити частіше мити руки.
Мийте руки кожного разу, коли ви заходите та виходите з дому.
Мийте руки, коли вирушаєте на зустріч і коли ви приходите із зустрічі.
Створіть ритуали навколо миття рук.
Очистіть телефон.
Ви весь час торкаєтесь телефона своїми брудними руками.
Я знаю, що ви берете його з собою до ванної кімнати.
(Сміх)
Тож чистіть свій телефон та не користуйтесь ним часто в людних місцях.
Може ТікТок та Інстаграм можуть стати тільки домашніми програмами.
Не торкайтесь свого обличчя.
Не тріть очі.
Не гризіть нігті.
Не витирайте ніс тильною стороною долоні.
Точніше, взагалі не робіть цього, це бридко.
(Сміх)
Не носіть маску для обличчя.
Маски для хворих людей та працівників охорони здоров'я.
Якщо ви хворі, то маска для обличчя утримує ваш кашель і шмарки
та захищає людей навколо вас.
Якщо ви працівник охорони здоров'я,
то ця маска — один інструмент з цілого набору,
під назвою засоби індивідуального захисту,
якими вас навчили користуватися, щоб ви доглядали за пацієнтами
і не захворіли самі.
Якщо ви звичайна здорова людина і носите маску для обличчя,
то від неї ваше обличчя просто спітніє.
(Сміх)
Залиште маски для обличчя в магазинах
для лікарів, медсестер та хворих людей.
Якщо ви думаєте, що у вас симптоми COVID-19,
то не виходьте з дому й подзвоніть лікарю.
Якщо вам діагностували COVID-19, пам'ятайте, зазвичай, він проходить м'яко.
Але якщо ви курець,
то зараз чи не найкращий час кинути палити.
Точніше, якщо ви курець,
то завжди підхожий час кинути палити,
але якщо ви курець і хвилюєтесь через COVID-19,
я гарантую, найкраще, що ви можете зробити, це позбутися цієї звички,
щоб захистити себе від найгірших ефектів COVID-19.
COVID-19 - це страшна річ,
і це в той час, коли більша частина новин є страхітливими.
Існує чимало поганих, однак привабливих варіантів, як давати собі з ним раду:
паніка, ксенофобія, агорафобія, авторитаризм,
спрощена брехня, щоб ви думали, що ненависть, лють та самотність
— найкраще рішення при спалаху.
Але ні.
Вони лише роблять нас менш підготованими.
Існує також нудний, але корисний набір варіантів,
які можна використати як відповідь спалаху:
наприклад, покращення системи здоров'я,
інвестиції в інфраструктуру системи охорони здоров'я та контролю хвороб,
щоб ми могли знати, коли прийде нова хвороба,
створення систем охорони здоров'я по всьому світу,
зміцнення ланцюгів поставок, щоб вони були готові до надзвичайних ситуацій,
та краща освіта,
щоб можна було говорити про спалахи хвороб та математичне вирахування ризику
без сліпої паніки.
Нам треба керуватися принципами рівності,
бо в цій ситуації, як і в багатьох інших,
рівність має бути в інтересах кожного.
Дуже дякую, що слухали мене сьогодні.
Можна я буду першою, хто скаже вам:
мийте руки, коли будете виходити із зали.
(Оплески)