Začíná to trochou nepohodlí
a brzy se z toho stává naléhavý pocit, který není možné ignorovat.
Ve finále nemyslíte na nic jiného a z čirého zoufalství
hledáte nejbližší záchod až do konečného... „ách”.
Lidé by měli močit nejméně čtyřikrát až šestkrát denně,
ale čas od času nás zrychlená doba, ve které žijeme, nutí zatnout a držet.
Jak špatné to je a jak dlouho to můžou naše těla snášet?
Odpověď se skrývá ve fungování močového měchýře,
oválného vaku umístěného uvnitř pánve.
Obklopuje ho několik dalších orgánů,
které dohromady tvoří celé močové ústrojí.
Dvě ledviny, dva močovody,
dva svěrače močové trubice
a močová trubice.
Z ledvin neustále stéká nažloutlá kapalina známá jako moč.
Ledviny tvoří moč ze směsi vody a odpadních látek těla
a nežádoucí tekutinu posílají do dvou svalových trubic, které nazýváme močovody.
Ty tekutinu odvádí směrem dolů do orgánu známého jako močový měchýř.
Tento orgán je tvořen hladkou svalovinou ‒ musculus detrusor,
která se při plnění měchýře natahuje a dovoluje mu se nafouknout se jako balón.
Jakmile se močový měchýř zaplní, svalovina se stáhne.
Vnitřní svěrač močové trubice se automaticky a mimovolně otevře
a dojde k uvolnění moči.
Moč stéká dolů a vstupuje do močové trubice
kde se zastaví u vnějšího svěrače.
Ten funguje jako vodovodní kohoutek.
Když chcete močení oddálit, držíte svěrač uzavřený.
Pokud jej chcete uvolnit, můžete „stavidla” dobrovolně otevřít.
Ale jak poznáte, že je váš močový měchýř plný a že máte jít na záchod?
Uvnitř vrstev hladké svaloviny močového měchýře
jsou miliony elastických receptorů, které jsou aktivovány jeho plněním.
Tyto receptory vysílají signály podél nervů do bederní oblasti vaší míchy.
Reflexní signál putuje zpět do vašeho močového měchýře,
díky čemuž se začne svalovina stahovat
a zvyšovat tlak v močovém měchýři, takže jste si vědomi, že se zaplňuje.
Současně se otevírá vnitřní svěrač močové trubice.
To se nazývá reflex močení.
Pokud na močení není ten správný čas může mozek reagovat tím,
že pošle další signál ke stažení vnějšího svěrače močové trubice.
Pokud v močovém měchýři máte přibližně 150 až 200 mililitrů moči,
je svalová stěna močového měchýře roztažená natolik, že už to pocítíte.
Když je v něm 400 až 500 mililitrů, stává se tlak už nepříjemným.
Močový měchýř se může natahovat, ale jen do určité míry.
Nad 1000 mililitrů může prasknout.
Většina lidí by pak močový měchýř přestala ovládat,
ale ve velmi vzácných případech,
například když člověk necítí potřebu močit,
může měchýř bolestivě prasknout, a to poté vyžaduje operaci.
Ale za normálních okolností
vaše rozhodnutí močit zastaví signál mozku do vnějšího svěrače močové trubice,
což způsobí, že se uvolní a močový měchýř se vyprázdní.
Vnější svěrač močové trubice je jedním ze svalů pánevního dna,
podpírá močovou trubici a krček močového měchýře.
Můžeme být rádi, že svaly pánevního dna máme,
protože tlakem, který vyvíjíme při kašlání, kýchání, smíchu
nebo při skákání, by mohlo dojít k úniku moči.
Místo toho „utěsní” svaly pánevního dna oblast do té doby, než najdete záchod.
Pokud močení zadržujete příliš dlouho nebo příliš tlačíte
nebo nemáte řádnou oporu,
může to časem vést k oslabení nebo přepínání tohoto podpůrného svalu.
To může vést k hyperaktivitě pánevního dna,
bolestem močového měchýře, k nutkání k močení nebo inkontinenci.
Takže v zájmu dlouhodobého zdraví
není dobré močení zadržovat.
Ale krátkodobě se aspoň můžete spolehnout na svoje tělo a mozek,
takže si okamžik příjemného uvolnění můžete pohodlně vybrat.