Смутљивац Локи се превијао од бола у Торовом гвозденом загрљају.
Претходне ноћи се, док су остали богови спавали, прикрао Торовој жени Сиф
и ошишао њену дивну косу.
Деловало је забавно у том тренутку,
али сада се Тор спремао да му поломи сваку кошчицу у телу.
Локи је морао да смисли начин да исправи своју грешку.
Само, ко је могао да надомести Сифину косу,
златну попут поља летње пшенице?
Патуљци! Њихови легендарни ковачи могу направити све.
Па је Локи одјурио у њихово царство, дубоко у планинама земље.
Чак и пре но што је стигао, препредени Локи је већ ковао план
како би натерао патуљке да ураде оно што би њему највише одговарало.
Одлучио је да ће најбоље бити да окрене две породице једну против друге.
Прво је посетио веште синове Ивалдијеве.
Рекао им је да су се њихови такмаци, браћа Брок и Еитри,
хвалили да су најбоље занатлије на свету
и да су одлучни да то и докажу на такмичењу.
Правила су одређивала да свака породица направи по три поклона за богове,
укључујући, за Ивалдијеве, златну косу.
Затим је Локи отишао код Брока и Еитрија, и испричао им исто то,
само овог пута тврдећи да су Ивалдијеви синови поставили изазов.
Али Брока и Еитрија нисте могли лако насамарити,
и пристали су да учествују под условом да Локи стави своју главу као залог.
Буквално - ако би Брок и Еитри победили, Локи би њима предао своју главу.
Локи није имао друге него да пристане, а да би се спасао, морао је наћи начин
да осигура победу Ивалдијевих синова.
Обе групе патуљака прионуле су на посао.
Еитри је послао Брока да размахне мехове и да не престаје ни под којим условима,
иначе ће благо бити уништено.
Убрзо чудна црна мува улете у собу.
Када је парче свињске коже стављено на огњиште, мува убоде Брокову шаку,
али се овај не помери.
Затим, док је Еитри обрађивао грумен злата, мува уједе Брока за врат.
Патуљак није прекинуо рад.
Напокон, Еитри је убацио гвожђе у пећ.
Овога пута мува је слетела право на Броков капак
и ујела га најјаче могуће.
И на само делић секунде, Брокова рука је испустила мехове.
Само толико је и требало;
њихово последње благо није остало у ватри довољно дуго.
Локи се сада поново појавио у свом облику одушевљен њиховим неуспехом,
и отпратио патуљке до богова којима би приказали своје поклоне.
Прво, Локи представи блага Ивалдијевих синова.
Њихову златну косу која је наставила да расте на Сифиној глави,
чинећи је још лепшом него раније.
Затим, за свеоца Одина,
величанствено копље које је могло пробити било шта.
И коначно, мали комад платна
које се одмотало у величанствени брод за Фрејра,
бога жетве.
Брок је представио блага која су направили он и његов брат.
За Фрејра исковали су вепра опточеног златом
који ће вући Фрејрове кочије брже од било ког ата.
За Одина, златни прстен који ствара осам истоветних прстенова
сваке девете ноћи.
А за Тора, чекић звани Мјолнир.
Његова дршка је била превише кратка, и Локи се подсмехну очигледном недостатку.
Али онда Брок откри његове могућности.
Мјолнир се не може разбити, неће промашити мету
и увек ће се вратити у Торову руку.
Упркос краткој дршки, богови се сложише да је то најбољи поклон.
Знајући шта је на коцки, Локи покуша да побегне, али га Тор ухвати први.
Но, пре него што патуљци ишта рекоше,
паметни Локи нагласи да су они освојили право на његову главу, али не и на врат,
и самим тим нису могли да је одсеку.
Сви невољно признадоше истину у томе, али је Брокова ипак била последња.
Узе братовљево шило, пробуши њиме Локијеве усне
и заши Локијева уста,
тако да варалица од бога не би могла више ширити своје подмукле обмане.
Мећутим, иронија се поиграла боговима.
Јер управо захваљујући Локијевој обмани добише ове дивне поклоне,
а Тор чекић по којем је познат и данас.