Jim O'Hanlon: În sfârșit am ajuns în rai.
E atât de frumos și am muncit în fiecare zi din viața mea
asigurându-mă că o voi ajunge aici în rai și acum sunt în sfârșit aici.
Chiar vreau să-l cunosc pe tipul cel mare.
Știi cine este tipul cel mare?
Kristin Saylor: Ah, v-au spus că sunt un tip? Ce drăguț.
JOH: Ești recepționera?
KS: Nu. Bună, eu sunt Dumnezeu. JOHN: Tu ești Dumnezeu?
KS: Da, bun venit în rai. JOH: Bună.
KS: Doar câteva întrebări ca să fiu sigură că aparțineți cu adevărat aici.
JOH: Sunt creștinul perfect. Toată viața am fost un creștin perfect.
KS: Ei bine, hai să vedem.
Mai întâi, vreau doar să mă asigur
că ai respins categoric orice învățătură științifică
ce contrazice chiar și un cuvânt din Biblie.
JOH: Absolut, absolut.
KS: Grozav.
Și atunci, pe baza autorității Scripturii,
accepți existența șerpilor vorbitori?
JOH: Da, sunt în Geneza 2.
KS: Și cum rămâne cu măgarii vorbitori?
JOH: Numerele 22.
KS: Unicornii?
JOH: Numerele 23.
KS: Și turmele de porci sinucigași, posedați de demoni, ce sar de pe stânci?
JOH: Evanghelia după Marcu, capitolul cinci.
KS: Foarte bine, sunt impresionată.
Am o întrebare finală, înainte de a te lăsa să intri.
JOH: Bine.
KS: Ai procedat așa cum ți-am spus
și ai vândut toate bunurile tale și ai dat banii săracilor?
JOH: Ei bine, eu... Stai, ce?
KS: Da. Am spus-o de două ori, de fapt.
JOH: Ai vorbit serios?
KS: Foarte serios.
JOH: Oh...
JOH: Poate credeți că există oameni care iau Biblia prea în serios,
oameni care resping orice contrazice Biblia:
știința, istoria...
Această satiră vă pune să vă gândiți
că poate că nu iau Biblia suficient de în serios.
Poate sunt foarte serioși cu privire la Biblie,
dacă o pot folosi pentru a judeca alți oameni,
dacă o pot folosi pentru a rușina sau pedepsi pe cineva.
Dar dacă Biblia era folosită împotriva lor
și trebuiau să se evalueze și să-și examineze propria conștiință,
dacă Biblia i-ar fi smerit,
atunci s-ar putea să nu fi luat Biblia atât de în serios.
Acești oameni spun că vor ca Biblia să fie luată literal,
în întregime să fie mereu luată literal,
și e ridicol, nu se poate face asta.
Când Biblia spune: „Dumnezeu e piatra, sabia, scutul nostru,”
când Biblia spune: „Domnul este păstorul meu,”
nu le putem lua literalmente.
Dar sunt oameni care spun rigid
că Biblia trebuie să fie luată întotdeauna literal.
Ei cred că asta le oferă un fel de forță pe care o pot folosi,
că pot câștiga dispute, că pot stabili limitele dezbaterilor
spunând: „E literal.
E complet stabilit, e simplu.”
Acești oameni sunt cei care cred că pot învinge alte persoane
folosind argumentul: „Biblia o spune”,
oameni în poziții de mare autoritate.
Luna trecută, un congresman american din districtul 1 din Texas,
era în Camerei Reprezentanților
și a spus: „Guvernul vrea să uităm de Biblie.”
El spune: „În Biblie spune că Dumnezeu a creat bărbații și femeile, punct.
Fără semne de întrebare.”
El vrea ca oamenii să nu vorbească despre orientarea sexuală.
Nu vrea ca oamenii să vorbească despre identitatea de gen
ca fiind ceva distinct față de sexul biologic.
El crede că trebuie doar să urmăm asta,
fără ambiguitate, fără întrebări,
doar păstrând status quo-ul.
El crede că poate folosi asta,
spunând că Biblia trebuie luată literal,
și asta pune capăt dezbaterii.
Acești oameni au autocolante care spun:
„Dumnezeu a spus, eu cred, este stabilit”,
care probabil poate fi scurtat prin a spune:
„Eu cred, este stabilit.”
Pentru că asta spun ei,
vor ca aceste lucruri să fie complet stabilite și clare.
E interesant că oamenii cred
că pot folosi Biblia pentru a-și susține punctul de vedere,
pentru că Biblia nu are un punct de vedere.
Biblia nu vorbește cu o singură voce.
Biblia nu are o definiție a lui Dumnezeu.
Nu are o modalitate de a-l descrie pe Dumnezeu.
Biblia nu are o singură teologie.
Noi credem că dacă Biblia poate fi consecventă cu un lucru,
ar fi consecventă cu descrierea lui Dumnezeu,
despre limbajul pe care îl folosim și cum îl înțelegem pe Dumnezeu.
Biblia nu are o definiție a căsătoriei.
Nu are un model de căsătorie.
Nu există o etică consecventă în ceea ce privește sexualitatea în toată Biblia.
Biblia vorbește în mai multe voci.
Biblia, mai bine spus, nu este o carte.
E o antologie.
E o bibliotecă cu o mare varietate de înțelepciune spirituală,
ceva ce are idei diferite și vorbește în voci diferite.
Biblia are mai multe voci și idei în cuprinsul ei.
Nu e doar o carte cu o singură concluzie.
Biblia are mai multe voci.
Și există multe povești în Biblie,
iar multe din aceste povești sunt spuse din diferite puncte de vedere,
din diferite perspective și voci.
KS: Deci, dată fiind cantitatea de atenție media pe care Biblia a primit-o recent,
în ceea ce privește problemele căsătoriei gay, băilor neutre ca gen,
ne-ar fi ușor să ajungem la concluzia
că Biblia are multe de spus despre homosexualitate,
și că nu e de bine.
Dar, în realitate, dacă luați Biblia în ansamblu,
și o priviți procentual,
cât de mult din conținut e dedicat problemei homosexualității,
e mai puțin de un procent.
Statistic vorbind, nu e o prioritate pentru Biblie.
Și puținele povești care vorbesc despre subiectul aceleași sexualități
sunt deseori scoase din proporție și din context.
Unul dintre cele mai cunoscute exemple e povestea Sodomei și a Gomorei,
cu care unii dintre voi ar putea fi familiarizați.
E o poveste care a devenit faimoasă
din cauza legilor anti-sodomie care există în unele locuri și astăzi,
și acestui concept de sodomie care derivă din această poveste biblică.
Iar „sodomia” este un cuvânt pe care îl folosim foarte mult,
fără a înțelege neapărat ce înseamnă.
S-ar putea să credem că se referă la homosexualitate,
că este oarecum rău,
când, în realitate, are o definiție foarte specifică,
și este orice act sexual care nu este procreativ.
Deci, asta deschide larg ușa
la o serie întreagă de lucruri ce nu sunt limitate la cuplurile de același sex.
Și asta e interesant de reținut
într-un context în care societatea noastră iubește să scoată Biblia din context
și să o folosească în propriile sale scopuri.
Deci, ce spune povestea Sodomei și a Gomorei?
A fost odată un oraș numit Sodoma,
și pe acolo călăreau doi bărbați,
încercând să găsească un loc unde să stea, în limitele orașului.
Nu au avut niciun noroc.
Urmau să renunțe și să-și petreacă noaptea în piața orașului.
Dar un bărbat pe nume Lot a avut milă de ei
și îi lăsă să se odihnească la el acasă noaptea.
Foarte bine,
pentru că după cinci minute, mulțimea din oraș a venit bătând la ușă,
cerând să-i scoată pe oaspeții săi, ca să-i poată „cunoaște”.
Când Biblia spune „cunoască” în acest context,
nu spune: „Hei, e o plăcere să te cunosc! Lasă-mă să-ți dau mâna!” Nu.
E vorba despre: „Să-i cunoaștem intim, sexual” și, în acest caz, violent.
Vorbim în acest caz despre violul în grup.
Și povestea continuă.
Lot roagă mulțimea: „Vă rog, vă implor, nu fiți atât de răi.”
Apoi se întoarce și le oferă cele două fecioare ale lui în schimb,
ceea ce e foarte ciudat.
Și povestea se încheie când Dumnezeu se supără pe toată situația
și distruge întreg orașul pentru păcatele lor.
Dar care a fost exact păcatul Sodomei?
Bărbații ce dormeau cu bărbații,
sau că o mulțime supărată ce bătea pe ușa unui om
cerea să-i violeze oaspeții?
Și puteți vedea cât de repede sărim la concluzii
și cât de repede începe asta să ne afecteze judecata.
JOH: Deci ce spune povestea? Și ce nu spune povestea?
Povestea descrie un întreg oraș care merge la o casă
în scopul violării acestor două persoane.
Asta înseamnă că aceasta e o poveste despre doi adulți
care vor să aibă o relație consensuală,
care vor să afirme public o relație monogamă
și angajamentul lor unul față de celălalt?
Cum de se rezumă totul la asta când se vorbește despre un întreg oraș
care vrea să violeze în masă cele două persoane?
Acest bărbat, Lot, care vede asta și se împotrivește,
o singură persoană care stă împotriva întregului oraș.
El vede acești doi oameni, vede că sunt vulnerabili,
călătoresc, sunt departe de casă,
sunt persoane care pot fi jefuite,
sunt străini, nu aparțin locului.
Deci sunt slabi și susceptibili în atât de multe feluri,
și vrea să-i protejeze.
Și când orașul spune: „Lasă-i să iasă pentru că vrem să-i cunoaștem,”
el îi roagă să nu facă acest lucru rău.
Și când stă împotriva întregului oraș,
apoi se întorc spre el și spun: „Știi ce, Lot?
Nu ai venit aici de mult timp. Nu ești cu adevărat unul dintre noi.
Nu ai aceleași credințe ca noi.”
E vorba de Lot, un om care e vulnerabil în această situație,
care vrea să ajute pe cineva care e și mai vulnerabil decât el.
Și așa cum am auzit, el spune: „Luați fiicele mele în schimb,”
ceea ce ridică problema:
de ce ar insista cineva că trebuie să citiți literalmente acest lucru
și trebuie să aplicați fără îndoială moralitatea
într-un mod în care trebuie să fii obedient?
Deci, când Biblia vorbește despre care a fost păcatul Sodomei,
puteți căuta în toată Biblia:
de-a lungul a sute de secole, continuă să se refere la Sodoma
la cât de rea a fost Sodoma la cât de păcătoasă a fost Sodoma,
însă despre ce vorbește Biblia cu adevărat?
Vorbește despre parteneri de același sex,
sau vorbește despre violență și violarea sexuală a oamenilor?
Există o parte în Biblie puțin mai departe,
în cartea lui Ezechiel,
unde vorbește despre ce a făcut Sodoma de a fost atât de greșit.
Și spune în Ezechiel: „Acesta a fost păcatul surorii tale, Sodoma”.
Și spune „soră” doar într-un mod metaforic.
Aceste orașe sunt toate în apropiere. Sunt orașe surori.
Se referă la o populație drept fiice.
Dar vorbesc despre oraș și populația lui.
„Acesta a fost păcatul surorii tale, Sodoma:
ea și fiicele ei au fost supraalimentate, arogante și fără griji;
nu i-au ajutat pe săraci și nevoiași.
Au fost mândre și au făcut lucruri detestabile înaintea mea.”
Deci, se pare că acest lucru a devenit
ceva ce e folosit pentru a viza un grup minoritar,
să spună că această minoritate ar trebui evitată și ar trebui pedepsită,
când de fapt spune că oamenii care sunt cei mai slabi dintre noi,
oamenii ce au mare nevoie de noi, cei mai vulnerabili dintre noi,
sunt cei la care trebuie să ne gândim.
Deci, când oamenii se raportează la Biblie,
trebuie să se gândească la toate aceste tipuri literare diferite:
cântece de dragoste, poezii, diferite tipuri de literatură,
oameni ce au întrebări esențiale despre viață.
Există toate tipurile de literatură și de genuri.
Iar când citim ceva în Biblie, trebuie să o facem în contextul literar,
trebuie să o facem în contextul istoric,
ca să înțelegem cine sunt acești oameni și care a fost perioada de timp.
KS: Atunci când citim Biblia în contextul nostru,
mai ales în lumina atenției recente
care au primit-o problemele comunității LGBTQ,
e important să faceți două lucruri.
Primul e exact ceea ce am făcut:
să luați textele care vorbesc despre homosexualitate,
puține, dar există,
și să săpați cu adevărat în ele și le citiți pentru voi înșivă
și să vă întrebați: „Ce spun și ce nu spun?
Și atunci, ce înseamnă asta?”
Iar celălalt lucru ce îl puteți face este să citiți Biblia în context, în întregime,
pe toate vocile ei multiple și diverse, și să vă întrebați:
„Ce contra-voci am putea indica, care ar putea fi pozitive?"
Asta e diferit de a spune
că Biblia are cumva o agendă gay ascunsă,
deoarece nu are.
Chiar nu are nicio agendă.
Dar există diferite voci
care sunt în contrast cu cele precizate de mass-media.
Cred că unul dintre cele mai puternice exemple e din cartea Faptelor,
care e practic povestea primilor ani ai creștinismului,
în care oameni ca Petru și Pavel mergeau în toată lumea,
împărtășind ceea ce au învățat și le-a fost predat de Iisus
și întâlnind pe drum o mulțime de scenarii diverse și neașteptate.
Una dintre acestea e când apostolul Filip se află pe un drum, călătorind undeva,
și întâlnește un eunuc etiopian.
Ce înseamnă asta?
Ei bine, etiopian, în acest caz,
e doar o prescurtare pentru oricine e din Africa, la sud de Sahara,
cu pielea întunecată.
Deci, un străin singur,
din cauza felului în care arată.
Iar un eunuc e un om care a lucrat la o curte regală
și a suferit o castrare rituală,
ca să poată sluji monarhiei
fără riscul de a produce moștenitori bărbați care ar putea uzurpa tronul.
Eunucii în iudaismul acelor zile și vremuri,
nu erau membri deplini ai societății.
Erau supuși tuturor tipurilor de interdicții rituale,
erau excluși...
Deci, din nou, aveți un străin dublu în acest eunuc etiopian.
Și ce se întâmplă?
Ei bine, el și Filip ajung să vorbească, un lucru duce la altul...
La un moment dat eunucul spune:
„Uite! Un bazin cu apă pe marginea drumului.
Ce mă împiedică să fiu botezat,
pentru a deveni un membru deplin al acestei comunități,
chiar aici, chiar acum?”
Iar Filip spune: „Sigur. Hai să o facem.”
Nu-l interoghează despre practicile sale sexuale.
Nu spune: „O nu, nu ești calificat.”
Nu! Doar îl ajută pe loc.
Și povestea asta e o contra-voce puternică,
ce prețuiește includerea și acceptarea cuiva care, în contextul de astăzi,
ar putea avea unele asemănări cu comunitatea transsexualilor.
Un alt exemplu cu care mi-ar plăcea să vă las, și există multe,
e din Epistola către Galateni,
care e o lucrare foarte timpurie a corespondenței creștine
în care Pavel descrie cum e viața de apoi.
Și el spune: „În Hristos nu există nici evreu, nici grec,
nu este nici sclav, nici liber,
și nu există nici bărbat, nici femeie.”
Deci, el șterge radical toate limitele și distincțiile
pe care le-am pus între noi,
spunând: „Până la urmă, nimic din acestea nu contează.”
Deci, întrebarea mea pentru voi e:
ce înseamnă să spui că, în Hristos, nu există nici bărbat, nici femeie,
într-o lume în care oamenii insistă că Biblia spune:
„Nu, de fapt există bărbați și femei,”
și asta influențează ce fel de băi avem,
asta influențează ce fel de căsătorii avem?
În realitate, ceea ce spune Biblia e mult mai complex de atât.
JOH: De ce ne-ar păsa ce spune Biblia
și aceste povești de acum mii de ani?
Dacă analizăm societatea noastră,
am făcut multe progrese în această generație,
în termenii înțelegerii homosexualității.
Comunitatea medicală, cu doar o generație în urmă
descria homosexualitatea ca o tulburare.
Au rescris acele manuale
să nu mai descrie homosexualitatea ca o tulburare.
Acum, e doar una dintr-o gamă largă de sexualități.
Legal și politic, am ajuns departe.
Chiar în ultimele două decenii, chiar în acest moment,
chiar în viața acestor elevi de liceu,
Curtea Supremă a anulat legile ce erau împotriva sodomiei,
Curtea Supremă a spus că există egalitate în căsătorie.
De ce ne-am întoarce mii de ani,
zeci de mii de ani,
când am făcut atât de multe progrese doar în ultimul timp
în înțelegerea sexualității umane?
Motivul e pentru că oamenii încă continuă
să-și bazeze valorile și moralitatea pe aceste vechi scripturi.
Oamenii încă se uită la tradițiile lor religioase
și la înțelegerile pe care le obțin din aceste tradiții religioase,
ei continuă să le adune,
ele continuă să fie temelia științei noastre, a legilor noastre.
Deci trebuie să înțelegem
care sunt credințele și valorile cu care vin oamenii.
Și vedem că mai există oameni
ale căror credințe și valori îi determină să discrimineze.
Acest congresman care a vorbit luna trecută în Camerei Reprezentanților
nu vrea ca oamenii să vorbească despre egalitatea
pentru cuplurile de același sex.
Nu vrea ca oamenii să vorbească despre identitatea de gen
ca despre ceva ce poate fi definit diferit de genul biologic.
Și vrea să folosească Biblia, deoarece crede că poate folosi asta
să își impună punctul de vedere și să le spună oamenilor că nu pot contrazice asta.
Trebuie să ne uităm la Biblie
și să înțelegem valorile și moralitatea
pe care oamenii ar trebui să le ia din ea,
pentru că oamenii continuă să discrimineze și continuă să folosească violența.
Vedem persoane gay și lesbiene, transsexuali și homosexuali,
tineri, liceeni, care continuă să fie discriminați,
hărțuiți, ridiculizați, chinuiți.
Continuăm să vedem povești ca cea a lui Tyler Clementi, în vârstă de 18 ani.
În 2003,
colegul de cameră a crezut că e distractiv
să-l înregistreze într-un moment intim.
A sfârșit prin a-și lua propria viață.
Și există multe povești de genul acesta, de asta e important acest lucru.
În Greenwich Village, în 2013, un bărbat s-a plimbat, hărțuind oameni,
făcându-le oamenilor zile grele pentru că credea că sunt gay sau lesbiene,
înfruntându-i și chinuindu-i.
Până la urmă merge la un bărbat
și începe să interacționeze, să aibă o altercație cu el,
până când scoate o armă și îl împușcă.
Mark Carson, 32 de ani, ucis pentru că era homosexual,
plimbându-se în Greenwich Village,
la doar câteva străzi de Stonewall Inn,
unde a început Mișcarea modernă pentru Drepturile Gay.
De asta contează aceste scripturi,
și de asta contează să le analizăm
și să le luăm în serios.
Luăm în serios aceste povești,
și luăm în serios lecțiile pe care le extragem din ele.
Vedem povestea lui Lot,
un om care stă împotriva unui întreg oraș
care crede că aceștia pot discrimina oamenii pentru că sunt străini.
El stă împotriva lor pentru discriminarea lor,
el stă împotriva lor din cauza violenței lor,
pentru că vor să violeze sexual aceste persoane,
și asta e o poveste foarte serioasă pentru noi, din care putem învăța ceva.
De asta suntem astăzi aici,
și spunem că credem că a fi homosexual nu e un păcat.
Punct.
Vă mulțumim!
(Aplauze)