[Art21 "Extended Play"]
Očito je da sam nervozan muškarac i pišem kao ženski lik,
kroz njezina sjećanja i njezine priče
Bio je to neki oblik pokusa
pisati sa gledišta nekoga tko nisam ja
što me zasigurno stavilo u opasnost [SMIJEH]
["Chris Ware: Netko tko Nisam ja"]
Kada sam pohađao umjetničku školu
Rečeno mi je kako ne znam crtati žene.
To nekako presijeca cijelu polovicu stanovnišva.
Jasno se sjećam da mi rekao jedan moj profesor
"Ako crtaš žene, ti ih osvajaš svojim očima."
Ne crtaš li žene i onda
održavaš vjernost nekom obliku iskustva kojeg si samo ti imao?
Ili nastojiš proširiti svoje razumijevanje i empatiju prema drugim ljudskim bićima?
Kao pisac bijelac kako se usuđujem uopće pomisliti
da mogu pisati sa gledišta druge osobe.
Što pokušavam ovdje jest nacrtati pokret žene
lagano češljajući kosu dalje od njenog oka
ali sada izgleda više kao da ima glavobolju.
Joanne Cole se čudno ponaša prema mlađim ženama,
zato što misli da je moguće
da je možda povezana sa drugim ženama
jer je izgubljena u sjećanjima i mislima--
ali to još nije jasno čitateljima.
Stoga pokušavam uravnotežiti ovdje nekoliko emocija.
Pokušavam stvoriti osjećaj autentičnosti
a ne samo gomilu gluposti ili loše izvedbe.
Poseban lik je afroamerički osnovnoškolski učitelj
koji podučava u privatnoj školi u 1960-tima i 70-tima.
Nadam se da pratim neke složenosti
koje je možda iznijela lagano neobična situacija.
Osjećam se vrlo nesigurno pišući ovakvu priču.
Činim li pravu stvar? Činim li pogrešno?
Je li riječ o suosjećanju?
Predstavljam li stvari koje ne razumijem?
I tako dalje.
To je složeno pitanje za pisca.
[WARE] -Hvala što si poslužio.
[MARNIE WARE] Molim.
[SMIJEH]
[CLARA WARE] -Tres!
Mnogi moji profesori navodili su mene i moje kolege studente
da pronađemo jednu stvar koja nas zanima.
i pišemo o tome.
Nikad nisam to želio.
Želio sam biti sposoban pisati o svemu--
i svačemu-- jer to je život.
[SMIJEH]
--Ne znam kako izgledam kad žvačem
--ali sigurno i ne želim znati.
Na meni je kao umjetniku pokušati odlučiti
koliko mogu pokušati osjećati kroz drugu osobu
da nadalje to ne bude
pretjerana osjećajnost ili lažnost.
Moram pokušati pomaknuti vlastite granice i moja shvaćanja
o tome kako osjećam druge ljude u mome poslu.
I riskiram doživjeti potpun neuspjeh,
ali to je rizik koji moram preuzeti.
Sva je umjetnost u tome pokušati dokučiti
jesu li osjećaji koje imaš ti ti isti osjećaji koje imam i ja.