[Art21 "Extended Play"]
Olen ilmeisen hermostunut kaveri ja olin kirjoittamassa naishahmoa
hänen muistojensa ja tarinansa kautta.
Se oli eräänlainen kokeilu,
yrittää kirjoittaa näkökulmasta jota en itse edusta
joka on tietysti täynnä vaaroja. [NAURUA]
["Chris Ware: Joku joka en ole"]
Kun olin taidekoulussa,
minulle sanottiin, että en saa piirtää naisia
Silloinhan et voi piirtää puolta ihmiskunnasta.
Muistan selvästi kun eräs opettajistani sanoi minulle
"Jos piirrät naisia, kolonisoit heitä silmilläsi."
Etkö siis piirrä naisia ja siten
säilytät jonkinlaisen uskollisuuden vain itse läpi elämillesi kokemuksille?
Vai yritätkö laajentaa ymmärrystäsi ja empatiaasi muita ihmisiä kohtaan?
Kunka kehtaan valkoisena kirjoittajana ajatella
että voisin kirjoittaa edes jonkun muun näkökulmasta.
Tässä yritän tässä piirtää naista, joka
Teenkö oikein? Teenkö väärin?
Onko kyse empatiasta?
Ja niin edelleen.
Se on kirjoittajalle monimutkainen kysymys.
[WARE] --Kiitos päivällisestä.
[MARNIE WARE] --Ole hyvä.
[NAURUA]
Useat opettajistani yrittävät saada minut ja kanssaopiskelijani
löytämään sen yhden, tietyn asian josta me olimme kiinnostuneita
ja kirjoittamaan siitä.
En koskaan halunnut tehdä niin.
Halusin pystyä kirjoittamaan kaikesta--
ja mistä tahansa-- koska sitähän elämä on.
[NAURUA]
--En tiedä yhtään, mille näytän pureskellessani
--mutta en varmaan haluakaan tietää.
Minun taiteilijana täytyy päättää
kuinka paljon yritän tuntea toisen ihmisen kautta
ilman että siitä tulee
sentimentaalista tai falskia.
Minun täytyy jotenkin koetella rajojani ja ymmärrystäni
siitä, mitä tunnen toisten ihmisten kautta työssäni.
Ja aina on se vaara, että kompastut niin tehdessäsi.
mutta sinun täytyy ottaa se riski.
Taiteessa on kyse siitä, että selvittää
ovatko kokemasi tunteet samoja kuin minun kokemani.