Manā bērnībā katastrofa, no kuras baidījāmies visvairāk, bija kodolkarš.
Tādēļ mums pagrabā bija šādas mucas
ar konservu bundžām un ūdeni.
Kodoluzbrukuma gadījumā
mums būtu jākāpj pagrabā, jānotupjas un jāiztiek ar šiem mucu krājumiem.
Mūsdienās vislielākie draudi pasaulei
vairs neizskatās šādi.
Tagad tie izskatās šādi.
Ja nākamajos gadu desmitos kaut kas nogalinās vairāk nekā 10 miljonus cilvēku,
tas visticamāk būs ārkārtīgi lipīgs vīruss,
nevis karš.
Nevis raķetes, bet gan mikrobi.
Viens no iemesliem ir tas,
ka milzum daudz naudas esam ieguldījuši kodolatturēšanā.
Bet sistēmā epidēmijas apturēšanai patiesībā esam ieguldījuši ļoti maz.
Mēs neesam gatavi nākamajai epidēmijai.
Piemēram, Ebola.
Esmu pārliecināts, ka visi par to esat lasījuši avīzēs,
daudz smagu izaicinājumu.
Es tai uzmanīgi sekoju līdzi ar gadījumu analīzes rīkiem,
ko izmantojām, lai sekotu bērnu triekas izskaušanai.
Šajā gadījumā nelaime nebija tajā, ka sistēma nedarbotos pietiekami labi,
nelaime bija tajā, ka sistēmas nebija vispār.
Patiesībā acīmredzami trūka daudz svarīgu sastāvdaļu.
Mums nebija epidemiologu, kas būtu gatavi doties,
noskaidrot, kas tā par slimību un cik tālu tā izplatījusies.
Klīnisko gadījumu ziņojumi bija uz papīra.
Internetā tos ievietoja ļoti novēloti,
un tie bija ārkārtīgi neprecīzi.
Mums nebija darbam gatavas mediķu komandas.
Mums nebija metožu speciālistu sagatavošanai.
„Ārsti bez robežām” lieliski pastrādāja brīvprātīgo koordinēšanā.
Bet mēs šā vai tā bijām daudz par lēnu,
lai šajās valstīs nogādātu tūkstošiem darbinieku.
Un lielai epidēmijai vajadzēs simtiem tūkstošu šādu darbinieku.
Neviens nepārbaudīja ārstēšanas paņēmienus.
Neviens nepārbaudīja diagnostiku.
Neviens nepētīja, kādus rīkus vajadzētu izmantot.
Mēs, piemēram, būtu varējuši ņemt izdzīvojušo asinis,
tās apstrādāt un plazmu ievadīt saslimušajiem, lai viņus pasargātu.
Bet tas nekad netika mēģināts.
Trūka daudz kā.
Patiesībā neveiksmi cieta visa pasaule.
PVO saņem finansējumu epidēmiju uzraudzīšanai, bet ne iepriekšminētajam.
Kinofilmās viss notiek citādāk.
Palīgā atsteidzas grupa glītu epidemiologu.
Viņi ierodas un visus izglābj, bet tā ir tikai un vienīgi Holivuda.
Ja nespēsim sagatavoties, nākamā epidēmija
varētu būt daudz postošāka nekā Ebola.
Aplūkosim Ebolas attīstību šī gada laikā.
Nomira aptuveni 10 000 cilvēku,
un teju visi trijās Rietumāfrikas valstīs.
Tā neizplatījās tālāk trīs iemeslu dēļ.
Pirmais bija milzīgais un pašaizliedzīgais mediķu darbs.
Viņi atrada saslimušos un novērsa infekcijas izplatīšanos.
Otrais iemesls bija vīrusa daba.
Ebola neizplatās pa gaisu.
Kad saslimušais var aplipināt citus,
lielākā daļa cilvēku jau ir tik slimi, ka nespēj piecelties no gultas.
Treškārt, slimība neiekļuva daudzu pilsētu teritorijās.
Un ar to mums vienkārši paveicās.
Ja tā būtu iekļuvusi vairāk pilsētās,
gadījumu skaits būtu bijis daudz lielāks.
Nākamreiz mums var tik ļoti nepaveikties.
Var gadīties tāds vīruss, ar kuru infekciozie jūtas pietiekami veseli,
lai iekāptu lidmašīnā vai dotos uz tirgu.
Vīrusa avots var būt dabīga epidēmija kā Ebolas gadījumā
vai bioterorisms.
Ir lietas, kas visu tūkstoškārt pasliktinātu.
Aplūkosim modeli vīrusam, kas izplatās pa gaisu,
piemēram, spāņu gripai 1918. gadā.
Lūk, kas notiktu.
Tas ļoti, ļoti ātri izplatītos pasaulē.
Kā redzat, šādā epidēmijā nomirtu vairāk nekā 30 miljoni cilvēku.
Tā ir nopietna problēma.
Mums būtu jāuztraucas.
Bet patiesībā mēs varam izveidot ļoti labu reaģēšanas sistēmu.
Mums ir visas šajā konferencē minētās zinātnes un tehnoloģiju priekšrocības.
Mums ir mobilie tālruņi,
lai iegūtu informāciju no sabiedrības un nogādātu informāciju tai.
Mums ir satelītkartes, kurās redzam, kur cilvēki atrodas un kurp tie dodas.
Mums ir sasniegumi bioloģijā,
kam būtu krasi jāsaīsina apgrozījumlaiks,
lai patogēnu izpētītu un izstrādātu atbilstošas zāles un aizsargpotes.
Tā ka rīki mums ir, bet tie jāiestrādā vispārējā pasaules veselības sistēmā.
Un mums jānodrošina sagatavotība.
Visvairāk, manuprāt, varam mācīties no tā, kā gatavojamies karam.
Kareivji mums vienmēr ir kaujas gatavībā.
Mums ir rezervisti bruņoto spēku izvēršanai.
NATO ir mobilā vienība, kas ļoti ātri spēj izvietoties.
NATO rīko daudz mācību, lai pārbaudītu, vai cilvēki ir labi apmācīti.
Vai viņiem ir izpratne par degvielu, apgādi un radiofrekvencēm?
Viņi ir pilnā kaujas gatavībā.
Cīņai pret epidēmijām vajadzīgs tieši tas pats.
Kādas ir vissvarīgākās sastāvdaļas?
Pirmkārt, nabadzīgajās valstīs vajadzīga spēcīga veselības aprūpes sistēma,
lai mātes var droši laist pasaulē bērnus,
bērni var saņemt visas potes.
Bet tieši tur arī ļoti agri sāksies epidēmijas uzliesmojums.
Mums vajag mediķu rezerves korpusu,
daudz labi apmācītus un sagatavotus cilvēkus,
kas gatavi rīkoties un kam ir atbilstošas zināšanas.
Un šie cilvēki jāsaved kopā ar militārpersonām,
jāizmanto viņu ātrās reaģēšanas spēja, zināšanas par apgādi
un pieredze drošo zonu veidošanā.
Mums jāveic situāciju simulācijas,
bakterioloģiskās, nevis militārās mācības, lai redzētu, kur ir robi.
ASV bakterioloģiskās mācības pēdējo reizi notika 2001. gadā,
un tās diez ko labi nebeidzās.
Patlaban rezultāts ir 1:0 baciļu labā.
Visbeidzot jāveic plaša aizsargpošu un diagnostikas pētniecība un izstrāde.
Ir vairāki lieli sasniegumi, piemēram, adenosaistītais vīruss,
kas varētu ļoti, ļoti ātri iedarboties.
Nevaru nosaukt precīzu summu, cik tas varētu izmaksāt,
bet esmu diezgan pārliecināts, ka tā būtu ļoti pieticīga
salīdzinājumā ar iespējamo kaitējumu.
Pasaules banka lēš, ka globālas gripas epidēmijas gadījumā
pasaules labklājība saruktu par vairāk nekā 3 triljoniem dolāru
un mums būs daudzi miljoni mirušo.
Šie ieguldījumi sniedz ievērojamas priekšrocības
ne tikai cīņai ar epidēmijām.
Pamata medicīniskā aprūpe, pētniecība un izstrāde
padarītu veselības aprūpi pieejamāku
un pasauli – ne vien taisnīgāku, bet arī drošāku.
Tāpēc es uzskatu, ka tai pilnīgi noteikti būtu jābūt prioritātei.
Nav jākrīt panikā.
Nav jāgrābj konservu bundžas vai jālien pagrabā.
Bet mums jāsāk rīkoties, jo laiks negaida.
Patiesībā, ja no Ebolas epidēmijas ir kaut viens labums,
tad tā var kalpot kā agrīns brīdinājums vai modinātājzvans, lai sagatavotos.
Ja sāksim tagad, nākamajai epidēmijai mēs varētu būt gatavi.
Paldies.
(Aplausi)