Як ви, мабуть, здогадуєтеся, я просто закоханий
у танець. Я обожнюю створювати танець,
дивитися, підбадьорювати інших
брати в цьому участь,
а ще я направду люблю творчість.
Творчість для мене - це щось абсолютно виняткове,
Я думаю, це щось, чого можна навчити.
Думаю, техніки творчості можна навчити
і поділитися нею, на мій погляд, ви можете дізнатися
щось із вашої власної мови тіла,
власних когнітивних звичок, які ви використовуєте
як точку опори, щоб красиво подуріти.
Я народився в 1970 році і Джон Траволта був великим
в ті дні: "Бріолін", "Лихоманка суботнього вечора",
і він був для мене ідеальною моделлю чоловічої поведінки,
щоб почати танцювати. Мої батьки схвалювали мій вибір.
Вони заохочували мене піти й ризикнути, піти,
спробувати, спробувати. Я мав можливість відвідувати
місцеву танцювальну студію, і мав вчительку від Бога,
яка дозволила мені розкритися, вигадувати
свої власні танці, її внеском стало те, що вона спонукала мене створити
власні бальні і латиноамериканські танці і навчати
моїх ровесників.
І то було вперше, коли я відчув,
що можу виразити власний голос,
і це підштовхнуло мене, тоді, стати хореографом.
Відчуваю, що маю, що сказати, чим поділитися.
Думаю, вам буде цікаво знати, що я одержимий
технікою тіла.
Я вважаю, що, з технічного боку, це найбільш грамотна річ, яку ми маємо,
я просто одержимий ідеєю знайти шлях
передавати ідеї мовою тіла глядачам,
які б могли рухати їх, торкатися до них,
допомагати їм думати по-іншому.
Тому для мене хореографія - це процес
фізичного мислення. Це, як і в свідомості,
так і в тілі, взаємний процес.
Мені доводиться робити це з іншими людьми.
Знаєте, це, по-своєму, розподілений процес пізнання.
Я часто працюю з дизайнерами і художниками,
звичайно ж, з танцюристами та іншими хореографами,
але також, щораз більше, з економістами,
антропологами, нейробіологами, когнітивними психологами,
з людьми, справді, з різних сфер
знань, в які вони роблять свій інтелектуальний внесок,
щоб рухати вперед різного роду творчі процеси.
Що ми робитимемо сьогодні -
розвинемо ідею фізичного мислення,
а ми всі є експертами з фізичного мислення.
Правда ж, усі ви маєте тіло?
І всі ми знаємо, яким є це тіло у справжньому світі,
отже, одним з аспектів фізичного мислення,
про який ми так багато думаємо, є пропріоцепція,
відчуття свого власного тіла в просторі у реальному світі.
Тож ми всі розуміємо як це, знати,
де знаходяться кінчики пальців,
коли витягуєш руку, так?
Ви чітко це знаєте, коли збираєтеся взяти горнятко,
чи коли це горнятко рухається і вам треба його скерувати.
тож, ми вже є експертами з фізичного мислення.
Просто ми не думаємо багато про свої тіла.
Ми думаємо про них лише, коли щось не так, коли
зламана рука, чи коли стається серцевий напад,
тоді ви дійсно стаєте свідомі свого тіла.
Але як же можна почати думати про використання
хореографічного мислення, кінетичного розуму
для урізноманітнення способів нашого загального мислення.
Що я надумав зробити - я влаштую прем'єру на TED.
Не знаю, добре це вийде чи погано.
Я просто це зроблю.
Думаю, я використаю три способи
фізичного мислення, щоб продемонструвати вам щось.
Зустрічайте. Це Паоло. Це Катаріна.
(Оплески)
Вони без поняття, що ми робитимемо.
Тож, це не та хореографія, де
я вже наперед знаю, що робитиму,
де я вже продумав кроки наперед,
а я просто зараз вчитиму їх,
і ці, так би мовити, свіжі голови, просто засвоюватимуть вивчене.
Ми зовсім не напрацьовуємо методології.
Що з цього важливо - як вони
схоплюють інформацію, як вони сприймають інформацію,
як вони її використовують, і як вони думають вже володіючи нею.
Збираюся почати справді з дуже простого.
Зазвичай, танець має щось стимулююче, і я подумав,
візьму я щось просте, логотип TED, всі ми бачимо його,
з ним легко працювати, зараз от дещо зроблю,
дуже просте, беремо одну ідею з тіла,
в цьому випадку - мого тіла, і перекладаємо це
мовою іншого тіла,
отже, це пряме перенесення, перетворення енергії.
я це уявлю, ви також можете, якщо хочете.
я візьму літеру "Т" і
уявлю її, і перенесу її назовні,
у справжній світ. Я направду бачу літеру "Т" перед собою.
Еге ж? Вона, беззаперечно, тут.
Я можу обійти її, я ж бачу її, правда?
Тут є щось на кшталт граматики. Я знаю, що робитиму
з нею, я вже можу описати її, тож опишу
її дуже просто. Я можу описати її руками.
все, що я зробив - підняв руку, а потім провів нею.
я можу описати її головою, так?
Добре. Також можу плечем. Так?
Це коштує зусиль, тут є над чим попрацювати.
Якщо б довелося взяти літеру "Т" і приплюснути її
до підлоги, можливо, втиснути в підлогу,
я можу зробити щось ривком коліна,
так? Воу. Отож, якщо я згрупую коліно і руки,
отримаю щось фізичне, так же ж? Можу почати будувати щось.
У наступні хвилину чи півтори
я візьму цей концепт і зроблю щось,
танцюристи позаду мене інтерпретуватимуть це,
вони це зафіксують, підійдуть з різних
сторін, і виглядає, ніби я розвантажую пам'ять,
а вони навпаки? Так?
Побачимо, що з цього вийде.
Подивіться хвильку, як вони досягають цього,
і що вони роблять,
я візьму просто літеру "Т", літеру "Е".
і літеру "D". Добре. Ось так.
Отож, мушу сконцентруватися. Так.
Трохи схрестити руки.
Я просто досліджую простір літери "Т"
і пропускаю крізь нього дію.
Я не запам'ятовую, що роблю.
Я працюю над своїм завданням. Моє завдання - літера "Т".
Ось подивлюсь з боку на це, ось так.
Випад.
Ось воно.
Починаємо будувати фразу.
Що ж вони роблять, гляньмо, щось таке,
вони перехоплюють аспекти цього руху
і генерують з нього фразу.
Бачите, швидкість вражаюча, еге ж?
Я не прошу їх точно копіювати.
Вони використовують отриману інформацію
і будують початки фрази.
я бачу це, і це мені щось говорить
про те, як вони рухаються.
Так, вони супершвидкі, правда?
Тож я взяв цей аспект TED і переклав його
на мову фізичного процесу.
Деякі танцюристи, дивлячись на рух,
сприймають загальну форму, арку руху,
кінетичну ідею руху,
і відкладають це в пам'яті.
Дехто дуже акцентує на дрібних деталях.
Вони починають з дрібних маленьких одиниць і вибудовують ціле.
Добре, зрозуміли щось? Ще одне.
Отож, вони вирішують цю задачу для мене,
маючи мало даних -
Вони конструюють ту фразу.
Щось у них вже є, і вони будуть триматися цього,
так? Це один зі способів рішення.
Це буде мій початок у даній світовій прем'єрі.
Добре. З цього я збираюся робити дуже різні речі.
Таким чином, я збираюся зробити дует.
Я хочу, щоб ви думали про них, як про архітектурні об'єкти,
тобто вони собою являють просто лінії.
Вони вже не люди, просто лінії, і я буду
працювати з ними майже як з об'єктами уяви, так?
Я думаю взяти
кілька фізичних розтяжок тіла під час того, як рухаюся, і
перемістити їх, і я роблю це, запропонувавши їм умову:
якщо...тоді; якщо.. тоді. Гаразд, отож вперед.
Просто візьміться за руки.
Можете опустити іншу руку вниз до підлоги?
Так, до самої підлоги. Ви можете опуститися?
Так. Кет, ви можете перекинути ногу на ту сторону? Так.
Можете розвернути її?
Бууум, а тепер просто спочатку.
Вперед, готові? І... бум, бейк... (Цокання метронома)
Чудово. Гаразд, Звідси, обоє піднімайтесь.
Обоє піднімайтесь. Ось і ми. Добре, а зараз? Вони.
(Оплески)
Тож, звідси, звідси, ми обоє піднімаємось,
ми обоє піднімаємось в цьому напрямку,
опускаємось. Оп, оп, донизу.
гоп, вниз, гоп. Так? Вниз. Стрибок.
Вниз. Стрибок. Паоло, мах ногою. Всеодно куди. Мах.
Мах, замінити, змінити ногу. Мах, замінити, змінити ногу.
Так? Добре? Кет, майже торкнись його голови. Майже торкнись його голови.
Гоп. Зразу після цього, може бути. Гоп, гоп, оуу.
Обніми її за талію, поверни її в початкове положення, гоп,
поверни її, гоп. (Завмирає) Чудово.
Добре, давайте ще раз з самого початку.
Просто дозвольте мені сповільнити тут. Уявіть, що маєте вісім – (Сміх)
Уявіть, що маєте вісім годин зі мною в день.
Так, може занадто багато. Таким чином, готовий і --(Цокання метронома)
(Цокання метронома)
Добре. Гарно. Так? Чудово. (Оплески)
Гаразд. Непогано. (Оплески) Ще трохи?
Так. Ще трохи, ось так, від цього місця.
Окремо. Обличчя вперед. Окремо. Обличчя вперед.
Уявіть собі, що перед вами коло, є?
Уникніть його. Уникніть його. Гоп. Зіштовхніть його з дороги.
Зіштовхніть його з дороги. Киньте його в аудиторію. Гоп.
Киньте його в аудиторію знову.
У нас є уявна архітектура, ми спільно володіємо нею,
розв'язуючи такі задачі. Вони це інсценують.
Дозвольте мені глянути. Готові, вперед.
(Цокання метронома)
Гаразд, блискуче. Гаразд, ось так. З самого початку,
Ми можемо зробити наші фрази спочатку? А потім оце.
І ми збираємося побудувати щось зараз, організувати його,
зробити фрази. Ось так. Гарно і повільно?
Готові і пішли...ум.(Цокання метронома)
(Цокання метронома)
Дует починає. (Цокання метронома)
(Цокання метронома)
Так, гаразд. Добре.(Оплески)
Що ж, добре. Отже - (Оплески)
Гаразд. Ось воно. - (Оплески)
Молодці. (Оплески)
Це був другий спосіб виконання.
Перший, передача тілу-від-тіла,
із зовнішньою уявною архітектурою, з якою я працюю,
і яку вони тримають в пам'яті для мене.
Другий, який задіює їх як об'єкти мислення
з їх архітектурними об'єктами я роблю серію
провокацій, я кажу, "Якщо це відбудеться, тоді так і так.
Так і так, якщо це відбудеться". Я маю багато методів, таких, як ці.
але цей дуже, дуже швидкий, і це третій метод.
Вони вже починають його, і цей метод базується на завданні,
де вони можуть самостійно приймати
рішення.
Тож я б хотів, щоб ми просто створили, створили короткий
психологічний танець, протягом однієї короткої хвилини,
тож я б хотів, щоб ви уявили,
це можна зробити з закритими очима чи відкритими, або, якщо ви
не хочете цього робити - ви можете спостерігати за ними, це залежить від вас.
Просто на мить подумайте про це слово "TED" перед вами
так, щоб мати його в уяві, і воно там просто у вашій свідомості.
Я б хотів, щоб ви перемістили його назовні
в реальний світ, тож просто уявіть це слово "TED"
у реальному світі.
Я пропоную вам зрозуміти, як це, підійти до цього з певної сторони.
Я йду в зону "E", і збираюся
масштабувати це "E", так що воно вийде масивним,
я масштабую "E" таким чином, що воно абсолютно масивне,
і тоді я збираюся надати йому виміру.
Я буду думати про це в трьохвимірному просторі. Так що тепер,
замість простої літери переді мною -
це простір, всередину якого може ввійти моє тіло.
Тепер я вирішую, де я буду в цьому просторі,
я внизу на цій малій частинці нижнього ребра
літери "Е", і я думаю про це, уявляю собі
цей простір, який є дуже високим. Якщо б я попросив, щоб ви
простягнули руку — вам не доведеться буквально це зробити, але пам'ятайте —
простягнути руку до верхньої частини "E," куди б ви потягнулись?
Якщо ви простягнете палець, куди саме?
Якщо ви простягнете лікоть, куди ви його простягатимете?
Якщо я вже сказав про цей простір, в якому ви перебуваєте,
давайте наповнимо його червоним кольором, що тоді станеться
з тілом? Якщо б я сказав вам, що відбудеться, коли
вся та стіна зі сторони "Е" завалиться, і ви будете змушені
використати свою вагу, щоб покласти її назад вгору,
що ви могли б зробити з цим?
Це все подумки, я описую уявну картину,
яскраву картину, що дозволяє танцюристам робити вибір
самим.
Гаразд, можете відкрити очі, якщо ви їх закривали.
Так, танцюристи працювали над цим.
Просто продовжуйте працювати над цим ще хвильку.
Так, вони працювали над цими уявними архітектурами тут.
Я знаю, думаю, нам слід залишити їх як сюрприз.
Так що тут відбувається світова прем'єра танцю. Так? Ось!
Танцю TED. Добре. Ось воно. Я збираюся організувати його швидко.
Отже, ви виконаєте перше соло того, що ми створили.
так бла бла бла бла, дуетом, так,
бла бла бла бла. Наступне соло, бла бла бла бла,
так, і обоє одночасно проробіть останні варіанти.
Добре? Добре. Пані та панове, світова прем'єра,
(Оплески)
Ну, плескайте опісля, давайте подивимося, що з цього вийде, гаразд? (Сміх)
Що ж, давайте поаплодуємо - так, давайте поаплодуємо згодом.
Ось так. Катаріно, важлливий момент, ось так, раз.
(Цокання метронома)
Вперед, Кет. (Цокання метронома)
Паоло, вперед. (Цокання метронома) Останнє - твоє соло.
Те, яке ти виконував. (Цокання метронома)
(Цокання метронома)
Хороша робота. Добре, добре. Супер. Тож -
(Оплески)
Тож - (Оплески)
Дякую. (Оплески)
Отже - три версії. (Оплески) Оу. (Сміється)
(Оплески) Три версії фізичного мислення, так?
Три версії фізичного мислення. Я сподіваюся, що сьогодні,
ви підете і станцюєте
для себе і, якщо ні,
то принаймні красивіше корчте дурня, і робіть це частіше.
Дуже дякую. (Оплески)
Дякую. Дякую. (Оплески)
Ось і все. (Оплески)
(Оплески)