Ķīmijas periodisko tabulu uzreiz var atpazīt.
Tā atrodas ne vien visās pasaules ķīmijas laboratorijās,
bet arī uz t-krekliem, kafijas krūzēm un dušas aizkariem.
Bet periodiskā tabula nav tikai kārtējā modes lieta.
Tā ir masīvs cilvēka ģenialitātes gabals,
kas atrodas līdzās Tadžmahala mauzolejam, Monai Līzai un saldējuma sviestmaizei,
un tabulas radītājs Dmitrijs Mendeļejevs ir patiess zinātnes slavas zāles iemītnieks.
Bet kāpēc? Kas viņā un viņa tabulā ir tik lielisks?
Vai tas, ka viņš izveidoju izsmeļošu zināmo elementu sarakstu?
Nē, jūs nenopelnīsiet vietu zinātnes Valhallā, vienkārši uztaisot sarakstu.
Turklāt Mendeļejevs ne tuvu nebija pirmais, kas to paveicis.
Vai tādēļ, ka Mendeļejevs sakārtoja kopā elementus ar līdzīgām īpašībām?
Ne gluži, jo arī tas jau bija paveikts.
Tad kur slēpjas Mendeļejeva ģenialitāte?
Palūkosimies uz vienu no pirmajām periodiskās tabulas versijām aptuveni 1870. gadā.
Mēs redzam elementus, kas apzīmēti ar divu burtu simboliem un sakārtoti tabulā.
Ievērojiet ierakstu trešajā kolonnā, piektajā rindā.
Tur ir svītra.
Šajā pieticīgajā norādē slēpjas Mendeļejeva tīrā ģenialitāte.
Šī svītra ir zinātne.
Ieliekot tur šo svītru, Dmitrijs veica drosmīgu apgalvojumu.
Viņš teica, citiem vārdiem sakot:
„Jūs vēl neesat atklājuši šo elementu. Tikmēr es tam došu nosaukumu.
Tas ir vienu soli no alumīnija, tādēļ sauksim to par eka-alumīniju,
„eka” sanskritā nozīmē „viens”.
Tā kā neviens vēl nav atradis eka-alumīniju, mēs par to neko nezinām, vai ne?
Nepareizi! Balstoties uz tā atrašanās vietu, es varu jums visu par to pastāstīt.
Pirmkārt, eka-alumīnija atoma svars ir 68,
aptuveni 68 reizes smagāks kā ūdeņraža atoms.
Kad eka-alumīnijs tiks izolēts, jūs redzēsiet, ka istabas temperatūrā tas ir ciets metāls.
Tas ir spīdīgs, ļoti labi vada siltumu,
to var saplacināt plānā sloksnē, izstiept garā vadā,
bet tam ir zema kušanas temperatūra. Neparasti zema.
Ā, un tā viens kubikcentimetrs svērs sešus gramus.
Mendeļejevs spēja visu to paredzēt, vienkārši balstoties uz tukšā lauciņa atrašanās vietu
un savu izpratni par apkārt esošo elementu īpašībām.
Dažus gadus pēc šī pareģojuma,
franču vīrs vārdā Pauls Emīls Lekoks de Busbaudrāns
atklāja jaunu elementu rūdu paraugos
un nosauca to par galliju par godu Francijas vēsturiskajam nosaukumam.
Gallijs atrodas vienu soli no alumīnija periodiskajā tabulā.
Tas ir eka-alumīnijs. Vai Mendeļejeva pareģojums bija precīzs?
Gallija atoma svars ir 69,72.
Viens kubikcentimetrs gallija sver 5,9 gramus.
Istabas temperatūrā tas ir ciets metāls,
bet kūst pie niecīgiem 30 grādiem pēc Celsija,
85 grādiem pēc Fārenheita.
Tas kūst jūsu mutē un jūsu rokās.
Mendeļejevs ne tikai precīzi noteica galliju,
bet paredzēja arī citus tolaik neatklātus elementus:
skandiju, germāniju, rēniju.
Elements, kuru viņš nosauca par eka-mangānu, tagad tiek dēvēts par tehnēciju.
Tehnēcijs ir tik rets, ka to nevarēja izolēt, līdz 1937. gadam, kad tas tika sintezēts ciklotronā
gandrīz 70 gadus pēc tam, kad Dmitrijs paredzēja tā esamību,
30 gadus pēc viņa nāves.
Dmitrijs mira 1907. gadā, nesaņemot Nobela prēmiju, bet beigās viņš saņēma vēl īpašāku pagodinājumu.
1955. gadā Berklijas zinātnieki veiksmīgi radīja iepriekš nezināma elementa 17 atomus.
Šis elements aizpildīja ar 101. numuru apzīmēto tukšo lauciņu periodiskajā tabulā,
un 1963. gadā to oficiāli nosauca par mendeļejeviju.
Ir vairāk kā 800 Nobela prēmijas laureātu,
bet vien 15 zinātnieku vārdā ir nosaukti ķīmiskie elementi.
Tā nākamreiz, kad lūkosieties uz periodisko tabulu,
lai tā būtu uz universitātes mācību telpas sienas vai uz 5 dolārus vērtas kafijas krūzes,
Dmitrijs Mendeļejevs, periodiskās tabulas arhitekts,
lūkosies jums pretī.