Mi köze a francia forradalomnak ahhoz,
hogy a NASA 200 millió dolláros űrszondája
véletlenül becsapódott a Mars felszínébe?
Tulajdonképpen nagyon is sok.
A becsapódást két mértékrendszer
közötti átváltási hiba okozta:
az Egyesült Államokban használatos mértékegységek
és azok SI vagy metrikus megfelelői közötti.
Mi köze tehát ennek a francia forradalomhoz?
Kifejtem.
A történelem nagy részében az olyan egységek,
amelyek a gabona súlyát vagy egy kéz hosszát mérik, helyről helyre változtak,
nem voltak pontosan meghatározottak.
Amellett, hogy a különböző vidékeken eltérő mértékegységeket használtak,
átszámítási rendszerük is különbözött.
A késő-középkorig a hindu-arab tízes alapú rendszer
többnyire átvette a római számok és törtek szerepét Európában,
de a tudósok, mint pl. John Wilkins, már kevésbé voltak sikeresek
a tízes átváltáson alapuló mértékegységek terjesztésében.
Csak Franciaországban negyed millió különböző mértékegységet használtak,
bármilyen nagyszabású változáshoz valami nagy felfordulás kellett volna.
Ez a felfordulás 1789-ben megtörtént.
Ekkor a francia forradalom vezetői nem csak a monarchiát döntötték meg.
Az egész társadalom teljes átalakítására törekedtek
a felvilágosodás racionális elvei alapján.
Mikor az új kormány hatalomra került,
összeült a Tudományos Akadémia, hogy megreformálja a mértékegységrendszert.
A régi mértékeket, melyeket helyi szokások vagy a hatóság írt elő önkényesen,
természeti és matematikai alapú összefüggésekkel helyettesítették.
Például a métert - ami görög kifejezés a mérésre - úgy határozták meg,
hogy az Egyenlítő és az Északi-sark közötti távolság 1/10 000 000-a.
Marquis de Condorcet szavaival élve az új metrikus rendszer
"Mindenkinek, mindörökre" készült.
A mértékek szabványosítása a forradalmárok számára
politikai előnyökkel is járt.
A nemesek már nem tudták úgy befolyásolni a helyi mértékegységeket,
hogy több bért szedjenek a köznéptől, de a kormány hatékonyabban szedte be az adót.
A tíznapos heteket tartalmazó köztársasági naptárra való áttérés
a vasárnapok megszűntetésével csökkentette az egyház hatalmát.
Az új rendszer bevezetése nem volt egyszerű.
Sőt, némi felfordulással járt.
Az emberek az új mértékegységeket eleinte párhuzamosan használták a régiekkel,
a köztársasági naptárat pedig végül eltörölték.
Amikor Napóleon hatalomra került,
megengedte, hogy a kis üzletek során a hagyományos mértékegységeket használják,
metrikus egységben kifejezve.
De a metrikus rendszer maradt szabványos, hivatalosan használt
és elterjedt az egész kontinensen, a francia határok mentén.
Míg Napóleon hatalma 8 évig tartott,
hatása sokkal tovább fönnmaradt.
Néhány európai ország visszatért régi mértékeihez önállósága kifejezéseként.
Mások felismerték, hogy a nemzetközi kereskedelem korában
a szabványok követése értéket jelent.
Miután Portugália és Hollandia önként áttért a metrikus rendszerre,
más nemzetek is követték őket,
és a gyarmatbirodalommal együtt terjedt a rendszer világszerte.
Franciaország fő riválisa,
Britannia ellenállt a forradalmi elveknek és megtartotta a hagyományos egységeket.
De a következő két évszázadban a Brit Birodalom lassan áttért,
először csak opcionálisan használva a metrikus rendszert,
mielőtt fokozatosan hivatalossá tette.
Ez az átállás későn érkezett a 13 volt gyarmat számára,
amelyek közben kivívták függetlenségüket.
Az Amerikai Egyesült Államok megragadt a gyarmati múltjából adódó
angol mértékegységeknél, és ma egy a három ország közül,
amelyik nem fogadta el teljesen a metrikus rendszert.
Az áttérésre való minden sürgetés dacára
sok amerikai az olyan egységeket, mint a láb és a font kézenfekvőbbnek találja.
Egyesek furcsa módon úgy tekintenek az egykor forradalmi metrikus rendszerre,
mint az önfeladás globális szimbólumára.
Ennek dacára a tudomány és az orvoslás a metrikus rendszert használja
szinte mindenütt, és állandóan tökéletesíti az eredeti elvek alapján.
Hosszú ideig a szabványos egységek meghatározására
gondosan őrzött mintatestek szolgáltak.
A fejlődő technológiának és a pontosságnak köszönhetően
ezeket a nehezen hozzáférhető és megbízhatatlan élettartamú tárgyakat
mára lecserélték olyan szabványokra, amelyek egyetemes állandókon nyugszanak,
mint például a fénysebesség.
A mérések egységessége annyira beépült mindennapi életünkbe,
hogy ma már észre sem vesszük, hogy milyen nagy teljesítménye ez az emberiségnek.
A metrikus rendszer forradalomból nőtt ki,
és megőrzi jelentőségét az elkövetkezendő tudományos forradalmak során is.