Jungla din Iquitos găzduiește
mai multe specii decât oriunde altundeva în lume.
Este un fel de paradis, care este amenințat însă.
Doar cu 15 ani în urmă, chiar lângă oraș creșteau copaci gigant.
Acum sunt aduși pe râu de departe,
pentru că aici au dispărut.
Defrișarea este în creștere,
exploatarea forestieră produce cherestea valoroasă
aceasta ducând și la comerț ilegal la scară mare.
Iar pădurile sunt defrișate pentru a face loc plantațiilor.
Dar și micii fermieri taie copacii,
așa cum au făcut-o de secole.
Ca aici, în Três Unidos, nu departe de Iquitos.
Fermierii curăță manual terenul,
copac cu copac.
Îi ard.
Asta e ceva obișnuit aici.
Este rău pentru mediu.
Asta produce cantități mari de gaze cu efect de seră.
Defrișările din regiunea Amazonului continuă
și la fel și eroziunea solului.
Arderea lemnului reduce ciclul nutrienților,
distruge macro și micro fauna.
Eroziunea înseamnă că ploaia spală straturile solului,
iar terenul devine inutilizabil.
Inițial, cenușa face solul mult mai fertil,
dar numai pentru un sezon.
Anul următor, recoltele sunt în general mai mici.
Fermierii trec mai departe,
lăsând în urmă câmpuri nisipoase.
Când vedeți la TV reportaje
despre marea biodiversitate a plantelor din regiunea noastră,
vă gândiți că solul din Amazon
este fertil și bun pentru agricultură.
Însă doar 4-5% este bun pentru agricultură.
De aceea fermierii trebuie să ardă biomasa,
pentru a da solului carbonul de care au nevoie
culturile pentru a crește.
Tăierea copacilor nu este opțională pentru localnici,
este un element cheie al practicilor agricole.
În același timp,
ei distrug treptat însăși baza
mijloacelor lor de existență.
Nici măcar nu e nevoie să turnăm gaz peste ei.
Lăsăm copacii să se usuce timp de trei luni.
Îi ardem doar când vântul nu este prea puternic.
Altfel, focul se poate răspândi.
Copiii mei și cu mine stăm de veghe.
De câteva ori, focul s-a apropiat prea mult de casa noastră...
l-am domolit cu multă apă,
dar când s-a îndepărtat l-am lăsat să ardă.
Toți cei de aici fac asta.
Toți localnicii.
Majoritatea fermierilor cresc ananas, banane sau yucca.
Acest tip de monocultură tinde să epuizeze solul.
Eider Perez cultivă acest pământ
în mod convențional de cinci ani.
Acum, învață ceva nou.
Institutul Chaikuni, o ONG devotată permaculturii,
a demarat în regiune un proiect pilot,
care să stopeze curățarea terenurilor prin ardere.
Acesta introduce așa-numitul Chakra integral,
o metodă de agricultură ecologică
prin care pământul este curățat de buruieni,
iar plantele sunt tăiate selectiv.
Tăiem pădurea aici pentru a crea Chakra integral.
Fără ardere.
Și am plantat numeroase specii de plante,
plante comestibile, plante medicinale,
copaci și pomi fructiferi.
Organizația spune că, lucrează cu comunitățile locale
pentru a reactiva cunoașterea timpurilor pre-columbiene.
Înțelepciune străveche,
transmisă oral în rândul câtorva familii,
despre cum poate fi cultivată jungla în mod durabil,
și a o menține sănătoasă.
Indigenii nu-și ard câmpurile.
Mama m-a învățat cum să fac Chakra integral.
Vedeți că această fermă nu a fost arsă,
are multă materie organică.
Aici puteți vedea frunze și crengi care nu au fost arse.
Acestea au fermentat,
așa încât solul să rețină umezeala și microorganismele,
și alte creaturi minuscule.
Crearea Chakra integral necesită
multe cunoștințe despre plantele pădurii tropicale.
Care au nevoie de foarte multă lumină?
Care cresc în penumbră?
Care este ciclul lor de viață?
Ce fel de sol au nevoie?
Și la ce distanță trebuie plantate.
Acesta este bumbac, care are și proprietăți medicinale.
Acesta este cedrela, al cărui lemn e folosit în construcții.
Yucca are rădăcini comestibile.
Aceasta este un bananier tânăr.
Conceptul Chakra Integral
este proiectat să ofere o gamă largă de alimente
în fiecare sezon.
Odată implementat și în funcțiune,
rezistă mai mult decât câmpurile arse,
și produce mult mai mult.
Muncitorii și fermierii din zonă sunt instruiți,
pentru a putea transmite mai departe cele învățate.
Abia aștept să fac asta.
Știu că voi produce mai mult,
și voi putea planta iar și iar.
O voi face astfel.
Aici nu s-a ars nimic.
Culegem unele plante,
iar pe altele le lăsăm să se usuce
și să folosească drept îngrășământ.
Important este faptul că recolta este mai bună,
și e bine și pentru mediu.
Câștigăm și noi și natura.
Apelăm la agricultura străveche
pentru a restaura puterea junglei.