В типичните пътешествия,
главният герой започва приключение,
преминава през голяма промяна
и се завръща с триумф у дома.
В Ирландския жанр от митове, познати като Ахтри,
пътешествието до други светове завършва до момент в който няма връщане назад.
Има различни версии на други светове в Ирландската митология,
най-добре познатият пример се появява в историята на Ойшин.
Ойшин бил сина на Фин Маккуул, лидера на група езични войни,
позната като Финна.
Един ден, докато Ойшин яздел с дружината си,
бил посетен от безсмъртната принцеса Ниам.
Двамата се влюбили от пръв поглед
и Ниам качила Ойшин на белия си кон
и яздила с него до крайните брегове на Ирландско море.
Когато стигнали до хоризонта, ги обгърнала златна мъгла.
Били пристигнали до земите на блестящо царство наречено Тир на Ног.
Това бил домът на Туха Дей Данаан, хората които управлявали древна Ирландия
много преди времето на Ойшин.
Когато пристигнали, всички нужди на Ойшин били посрещнати.
Той се оженил за Ниам с величествена церемония и бил посрещнат в семейството ѝ.
Когато пожелаел да чуе музика, ушите му се изпълвали с магически тонове.
Когато огладнеел се появявали златни подноси, отрупани с ароматна храна.
Наслаждавал се на прекрасни гледки и непознати цветове.
Всичко около него, и земята и хората, съществували в непоклатимо съвършенство.
Това което Ойшин все още не знаел, било че Тир на Ног е земята на младостта,
където времето било спряло и хората никога не остарявали.
В новия си дом, Ойшин продължил да ловува и изследва, както в Ирландия.
Но в земята на младостта, той притежавал безсмъртност.
В края на всеки ден с приключения,
раните на Ойшин магически оздравявали докато спял прегърнат от Ниам.
Славата и удоволствието, идвали бързо при Ойшин, в земята на младостта,
но тъгувал за дружината си Финна и приключенията които имали в Ирландия.
След три години в Тир на Ног, бил покушен от дълбока носталгия.
Преди да поеме обратно към дома, Ниам го предупредила,
че не трябва да слиза от коня си и да стъпва на земята с краката си.
Когато Ойшин достигнал земите на Ирландия,
усещал че сянка е обгърнала света.
Върху възвишението където бил двореца на баща му, имало само руини и треви.
Колкото и да викал приятелите и семейството си, чувал само ехо от останки.
Ужасен, Ойшин яздил докато не достигнал група селяни работещи на полето.
Опитвали се да преместят един речен камък от земята си,
и забравяйки заръката на Ниам,
Ойшин слязъл от коня си и преместил камъка със свръхчовешка сила.
Поздравленията на тълпата изведнъж се превърнали в писъци.
Вместо младеж той се превърнал в старец с брада до земята
и криви, слаби крака.
Заплакъл за Фин и Финна,
но хората познавали тези имена от много далечно минало - от преди 300 години.
Времето предало Ойшин
и завръщането му към земята на смъртните го застарило необратимо.
В Ирландския фолклор,
за прозорец към земята на младостта са смятани дълбоките кладенци,
ръба на хоризонта,
или мрака на пещерите.
Но тези които знаят историята на Ойшин, разказват друга история,
за прекрасна принцеса, яздеща бял кон по далечни вълни,
мечтаейки за завръщането на клетия си любим.