Jahati val je kao iznenada dobiti na brzini
i kliziti u isto vrijeme.
Kao hodati po vodi, kao letjeti.
Mislim da se zapravo radi o stapanju s prirodnom pojavom.
[Mala stvar. Velika ideja.]
Daska za surfanje zahtijeva mnogo ergonomskog razmišljanja.
Kako stojim na tome? Kako da ne skliznem?
Ali u isto vrijeme
stvarno mora funkcionirati u tekućem okruženju.
Stvarno uzima u obzir jahača u nekim područjima
i vodu i fiziku u drugim.
Daska za surfanje izrađena je od ključnog elementa
što je najčešće pjena, zbog čega daska pluta,
i obložena je nekom vrstom smole,
epoxy smolom, ponekad staklenim vlaknom.
Tu je često i uzdužna pruga,
drveni komad na sredini,
što je čini čvršćom.
Rocker je krivina na prednjem dijelu daske.
To je važno jer to određuje
koju vrstu vala ćete moći podnijeti,
koliko će val biti strm.
Rep utječe na izvedbu.
Različiti repovi će utjecati na različito reagiranje daske,
tu se dosta radi o osobnom izboru.
Naše razumijevanje surfanja
potječe iz vremena kad su ga Tahićani 1200. po. Kr. prenijeli na Havaje.
Dakle, kad je James Cook došao oko 1780.,
bio je očaran stotinama ljudi u vodi,
djecom, ženama, muškarcima, kako surfaju goli.
Dolaze kalvinistički misionari
i oni su zgroženi time.
To postaje ilegalna aktivnost.
To postaje kontrakultura.
Otac modernog surfanja je Havajćanin imena Duke Kahanamoku.
Izvanredan je plivač,
osvaja zlato na Olimpijskim igrama 1912.
Obilazi svijet da pokaže svoje plivanje,
ali nosi daske za surfanje i demonstrira surfanje.
Zamislite, ljudi nikad prije nisu vidjeli surfanje.
Odjednom, neka osoba iz dalekog mjesta
stoji na vodi, jaše na vodi.
Vrati se na Havaje
i počnu proizvoditi više daski.
Prije Drugog svjetskog rata
još uvijek gledate velike, teške, drvene daske.
Nakon Drugog svjetskog rata
novi materijali i nove tehnologije postaju dostupne
i te čine daske lakšima, dostupnijima, jeftinijima,
ali je i dalje predmet po mjeri,
nešto što je napravljeno posebno za osobu
ili za određeno mjesto.
To je vrlo simbiozan odnos
između surfera i oblikovatelja.
Postoji mnogo različitih kriterija
koji utječu na fiziku toga kako se daska za surfanje
kreće u vodi.
Dugačka daska obično se koristi na manjim valovima.
Jahanje ima mnogo stila.
Možete hodati po dasci,
staviti prste preko nje, držati se tamo.
Kratka daska će biti brža.
Teže su za jahanje, potonu pod tijelom.
Dizajn daske dolazi na sjecište između tih fizičkih čimbenika
i zapravo, kako se želim postaviti u vodi.
To je izražavanje koliko je i fizička aktivnost.
Do izjednačavanja dolazi jer je voda tako neuhvatljiva.
Ne možete se boriti protiv nje, ne možete je promijeniti.
Najbolje što mogu je prepoznati što čini.
Val može biti velik i postajati većim
i naglo se povećati dok ste u vodi.
Elementi se mijenjaju.
Vjetar dolazi.
Morate biti u simbiozi s okolinom.
Morate gledati i osjećati sve
što se događa oko vas.
A ipak, traje tako kratko.
Pet, osam, 15 sekundi.
Brz je, ali morate mu se vratiti.