Azi vă voi prezenta
trei exemple de design de referință
și este absolut normal
ca eu să fiu cel care face asta
pentru că am o diplomă de licență în Literatură.
(Râsete)
Dar sunt de asemenea o faimoasă,
tânără personalitate TV
și un avid colecționar al
cataloagelor "Design Within Reach",
deci știu destul de bine
cam tot ceea ce există.
Acum, sunt sigur că
recunoașteți acest obiect;
mulți dintre voi probabil l-au văzut
când ați aterizat cu dirijabilele voastre private
pe Aeroportul Internațional din Los Angeles
în cursul ultimelor zile.
Aceasta este cunoscută drept clădirea Theme Building;
acesta este numele ei din câteva motive
care sunt încă foarte neclare.
Și este probabil
cel mai bun exemplu pe care îl avem în Los Angeles
de arhitectură antică extraterestră.
A fost excavată inițial în 1961
în timp ce construiau LAX,
deși cercetătorii cred că
datează chiar din anul 2000
Înainte de Era noastră,
când era folosit ca
un port spaţial tridimensional foarte aglomerat
de astronauții antici
care au colonizat prima dată această planetă
și au ridicat speciile noastre
din sălbăticie, dându-ne
darul limbii scrise
și al tehnologiei
și darul restaurantelor rotative.
Se consideră că a fost
o înlocuire pentru mai vechile porturi spaţiale
localizate, desigur, la Stonehenge
şi considerat a fi
o îmbunătățire considerabilă
datorită desigului simplist,
a lipsei druizilor care să se plimbe de colo-colo tot timpul
și evident, datorită accesului
la parcare mult mai bun.
Când a fost descoperită,
a declanșat o nouă eră
de design eficient, arhaic şi futuristic,
numit Googie,
care a devenit sinonim cu
Era Avioanelor cu Reacție, o interpretare greşită.
Până la urmă, astronauții antici care o foloseau
nu călătoreau prea des cu avioane cu reacţie,
preferând să călătorească cu șarpele împănat
alimentat de cranii din cristal.
(Aplauze)
(Muzică)
Ah da, o masă.
Le folosim în fiecare zi.
Și pe ea,
storcătorul de citrice.
Acesta este un design al lui Philippe Starck,
care cred că este printre spectatori în acest moment.
Și vă puteți da seama că este un design "Starck"
după precizia lui, după aspectul jucăuș,
după gradul de inovație și
după chemarea către violență iminentă.
(Râsete)
Este un design care îți provoacă intuiția --
nu este ceea ce crezi când îl vezi pentru prima dată.
Nu este o furculiță proiectată
să apuce trei aperitive în același timp,
care ar fi utilă în foaier,
aș spune.
Și în ciuda evidentei
influențe din partea astronauților antici,
a aspectului SF și a însuşirii de trepied,
nu este ceva
proiectat pentru a se atașa creierului
pentru a-ți absorbi gândurile.
Este, de fapt, un storcător de citrice
și când spun asta,
nu-l veți mai vedea în alt mod vreodată.
De asemenea, nu este un monument dedicat designului,
este un monument dedicat utilităţii design-ului.
Îl poți lua acasă cu tine,
spre deosebire de clădirea "Theme Building"
care va sta unde este pentru totdeauna.
Acesta este accesibil
și poate aunge acasă la tine
și, de asemenea, poate sta
pe tejgheaua din bucătărie --
nu poate intra în sertarele tale;
credeți-mă, am descoperit-o pe calea cea grea --
și vă va transforma tejgheaua din bucătărie într-un
monument dedicat design-ului.
Un alt lucru despre acesta,
dacă aveți unul acasă,
lăsați-mă să vă spun câteva din caracteristicile pe care nu le știți:
când adormiți,
devine viu
și se plimbă prin casa voastră
și umblă prin corespondenţa voastră
și vă privește în timp ce dormiți.
(Aplauze)
Ok, ce este acest obiect?
Nu am nicio idee. Nu știu ce este acest lucru.
Arată oribil. Este o mică plită?
Nu înțeleg.
Știe cineva? Chi (Forţa Vieţii)?
Este un ... iPhone. iPhone.
Ah, da, corect, îmi amintesc de ele;
Mi-am refăcut gresia din baie
cu acestea, în vremurile bune.
Nu, am un iPhone. Bineînțeles că am.
Iată mult iubitul meu iPhone.
Fac atât de multe lucruri cu acest mic aparat.
Îmi place să citesc pe el.
Mai mult, îmi place să cumpăr cărți cu el
pe care nu mă voi simți niciodată vinovat că nu le-am citit
pentru că intră aici și nu mă mai uit la ele niciodată
şi e perfect.
Îl folosesc în fiecare zi pentru
a măsura greutatea unui bou,
de exemplu.
Din când în când,
admit că dau
câte un telefon ocazional.
Și totuși uit de el tot timpul.
Acesta este un design
pe care odată ce l-ai văzut,
uiți de el.
Este ușor să uiți suspinul indus de către acesta
care s-a petrecut în 2007 când l-ai
atins pentru prima dată, deoarece a devenit
atât de ușor un lucru normal
și deoarece am adoptat instant
aceste gesturi
și l-am făcut o extensie a vieții noastre.
Spre deosebire de clădirea Theme Building,
acesta nu este o tehnologie extraterestră.
Sau mai degrabă aş putea spune,
că ce a făcut a fost să ia tehnologia
care, spre deosebire de persoanele din această sală,
multor altor persoane din lume,
încă se simte extraterestră,
și a făcut-o să fie percepută imediat și numaidecât
familiară și intimă.
Și spre deosebire de storcătorul de citrice,
nu pare să te ameninţe că
ar vrea să se atașeze creierului tău,
ci, pur şi simplu
se atașează creierului tău.
(Râsete)
Și nici nu observi că acest lucru s-a întâmplat.
Iată așadar. Numele meu este John Hodgeman.
Tocmai v-am explicat design-ul.
Vă mulțumesc foarte mult.
(Aplauze)