Ще один спекотний ранок в Мемфісі, Єгипет.
Сонце лише починає освітлювати Ніл, а Песешет уже перевіряє свої пожитки.
Мед,
часник,
кмин,
листя акації,
кедрова олія.
У неї є все необхідне, щоб лікувати пацієнтів.
Песешет — головний лікар.
Для того, щоб стати лікарем,
вона спершу вчилася на писаря
та вивчала медичні папіруси, які зберігаються в Пер Анкх, Домі Життя.
Зараз вона навчає там своїх студентів.
Перед заняттями Песешет має оглянути пацієнта.
Один з будівельників храму пошкодив руку.
Коли прибуває Песешет,
очевидно, що рука працівника зламана,
навіть гірше, кістка розтрощена на багато частин.
Песешет накладає бандаж, щоб знерухомити руку.
Її наступна зупинка — Дім Життя.
По дорозі Песешет перехоплює якась жінка.
Сина жінки вжалив скорпіон.
Песешет бачила багато подібних укусів та точно знає що робити.
Вона має промовити закляття, аби знешкодити отруту.
Вона починає промовляти закляття,
викликаючи Серкет, покровительку лікарів та богиню отруйних істот.
Песешет повторює закляття, наче вона сама — Серкет.
Такий вказівний тон матиме більше шансів на успіх.
Коли вона промовила останній рядок,
вона намагається вирізати отруту ножем задля безпеки.
Песешет уже збирається йти, але у жінки є інше прохання.
Вона хоче дізнатися, чи вона вагітна.
Песешет роз'яснює їй свій тест для перевірки:
потрібно посадити дві зернини: ячменю та пшениці еммер.
Потім мочитися на них кожного дня.
Якщо зернята проростуть — вона вагітна.
Якщо виросте ячмінь — буде хлопчик,
якщо пшениця — дівчинка.
Песешет також радить молитись Хатор, богині родючості.
Коли Песешет зрештою прибуває у Дім Життя,
вона натикається на лікаря-жерця Ісесі.
Вона його ввічливо вітає, але вважає, що жерці занадто горді.
Вона не заздрить ролі Ісесі як "неру пехут",
що дослівно перекладається як "пастух ануса королівської сім'ї",
або "охоронець королівського ануса".
Всередині Дому Життя, як у вулику, метушаться писарі,
жерці,
лікарі
та студенти.
В папірусах зберігаються різноманітні записи,
не лише медичні.
Син Песешет Акхетхетепу завзято переписує документи,
що є частиною його навчання на писаря.
Він багатообіцяючий студент,
але його взяли на навчання, тому що Песешет теж писар,
як і її батько був до того.
Без сімейних зв'язків у галузі
хлопцям важко, а дівчатам неможливо
здобувати освіту.
Песешет наглядає за всіма лікарями-жінками та тими, хто навчається на них у Мемфісі.
Чоловіки мають своїх наглядачів,
тому що лікарі-чоловіки не будуть відповідати перед жінкою.
Зараз Песешет викладає анатомію.
Вона опитує студентів по мету,
судинах тіла, які транспортують кров,
повітря,
сечу
та навіть злих духів.
Песешет готується йти,
коли бліда, худа жінка зупиняє її в дверях та просить її оглянути.
У жінки велетенська болюча пухлина під рукою.
Песешет пальпує наріст та виявляє, що він холодний на дотик
та твердий, наче нестиглий хемат.
Вона чула про такі хвороби, але ніколи не бачила.
Від цієї пухлини не було ліків чи заклять.
Всі тексти дають лише одну відповідь: не роби нічого.
Песешет повідомила сумну новину та пішла геть.
Вона затрималась на сходах Дому Життя,
насолоджуючись містом у сутінках.
Незважаючи на її важку роботу,
завжди будуть пацієнти, котрим вона не зможе допомогти,
як жінка з пухлиною.
Вони затримують її, але у Песешет немає часу на роздуми.
Через декілька тижнів
Ніл, як і щороку, почне виходити з берегів,
приносячи ґрунту життя та урожай,
та новий потік пацієнтів для неї.