Vezmem vás späť do času pred 1400 rokmi,
do mesta Medina v Saudskej Arábii.
Do času, kedy prorokovi Mohamedovi dali úlohu
nájsť riešenie pre ženy v meste, ktoré boli napádané a obťažované.
Situácia bola takáto:
Bolo to okolo roku 600 nl.
dávno pred výhodami
modernej kanalizácie.
Keď sa žena zobudila uprostred noci
a potrebovala si uľaviť,
musela vyjsť von, sama,
za okraj mesta, do divočiny,
aby mala súkromie.
Verte, či nie, skupina mužov začala vidieť príležitosť
v týchto nočných vychádzkach žien
a začali sa zdržovať na okraji mesta –
skrytí v tme a striehli.
Ak prešla okolo žena
a mala oblečený džilbab,
čo je odev podobný kabátu,
muži vedeli, že ju majú nechať na pokoji.
Džilbab bol vtedy symbol spoločenského postavenia
ako plášt Burberry alebo kabát Chanel.
Ohlasoval, že žena bola slobodná
a slobodnú ženu chránil jej klan.
Bez problémov by mohla prehovoriť proti útočníkovi
a označiť ho.
Ale ak žena, ktorá bola vonku v noci, nemala oblečený džilbab,
ak bola náhodou oblečená jednoduchšie,
vtedy muži vedeli, že je otrokyňa
a zaútočili na ňu.
Znepokojení členovia komunity predniesli tento problém pred Proroka,
ako s mnohými inými sociálnymi, politickými a rodinnými problémami,
ktorým musel Mohamed čeliť počas svojho obdobia,
obrátil sa aj s touto konkrétnou záležitosťou na Boha,
A bol mu zjavený verš pre Korán,
svätú knihu Moslimov.
„Ó, prorok,“ hovorí sa v ňom,
„povedz svojim manželkám, dcéram a ženám veriacich,
aby sa zahalili do svojho odevu.
Je to lepšie, aby neboli poznané a obťažované.“
V podstate, tento verš radí všetkým ženám, aby sa obliekali podobne,
aby sa nedalo rozoznať jednu od druhej,
vyhliadnuť a zaútočiť.
Navonok sa to javí ako relatívne ľahké riešenie problému,
ale ukázalo sa, že to nebolo.
Rané moslimské komunity boli kmeňové a hlboko zakorenené v sociálnom postavení,
myšlienka, že otrokyňa by vyzerala ako slobodná žena
bola skoro urážlivá.
A potom to bola vec praktickosti.
Ako bude otrokyňa robiť svoju prácu?
Ako bude pracovať, ak jej telo bude obmedzovať kabát?
Ako bude variť, upratovať, nosiť vodu?
Nakoniec, raní moslimskí učenci nariadili,
že ženin spôsob oblekania by mal vychádzať z dvoch okolností:
ženina funkcia v spoločnosti,
jej úloha, čo by sme mohli považovať za jej prácu,
a špecifické zvyky spoločnosti.
Inými slovami: kto chce s vlkmi žiť...
Moslimovia radi aplikujú historické rozhodnutia do modernej doby.
Tak to urobme.
Ženin spôsob obliekania by mal byť založený na zvyku a funkcii.
Čo to znamená pre moslimku, ktorá žije v Amerike dnes,
pre niekoho ako ja?
Po prvé, znamená to, že mám funkciu, úlohu v spoločnosti,
ktorú môžem vykonávať.
Po druhé, znamená to, že keď prispievam
a žijem v spoločnosti, kde zahaľovanie do šatky nie je zvykom,
a kde, v skutočnosti, šatka môže viesť k obťažovaniu,
potom nosiť to, čo je zvykom,
napríklad šaty, džínsy alebo dokonca jógové tepláky
je nielen prijateľné, ale odporúčané.
Ale počkajte, mohlo by to byť správne?
Koniec koncov, neočakávame všetci,
že moslimská žena musí nosiť šatku,
že zahaľovanie do šatky požaduje jej viera?
Existuje dokonca výraz,
ktorý všetci spájame so šatkou moslimskej ženy,
arabský výraz, ktorý sme všetci počuli používať,
či už sme si toho vedomí, alebo nie:
„Hidžáb“.
Možno mi niečo ušlo.
Možno požiadavka, aby žena nosila šatku, je v inej časti Koránu.
Pre tých, ktorí neviete, Korán sa skladá zo 114 kapitol,
každá kapitola je napísaná vo veršoch, ako poézia.
V Koráne je viac ako 6 000 veršov.
Zo 6 000 veršov
sa tri týkajú toho, ako by sa žena mala obliekať.
Prvý verš som vám už povedala.
Druhý je verš, ktorý sa prihovára konkrétne k Prorokovým ženám,
žiada, aby sa ony začali obliekať skromnejšie
vzhľadom na ich úlohu, funkciu v spoločnosti ako jeho manželky.
A tretí verš je podobný tomu prvému
a bol zjavený ako reakcia na konkrétnu historickú situáciu.
Rané záznamy poukazujú na zvyk žien,
módu v predislamskom období,
nosiť závoj na hlave nazývaný khimar,
ktorý bol zastrčený za ušami a splýval voľne po chrbte.
Vpredu, žena nosila obtiahnutý živôtik či korzet,
ktorý ponechala otvorený, odhaľujúc tak svoje prsia,
podobne ako obrázky, ktoré ste videli v Hre o Tróny.
(smiech)
Keď sa islam rozšíril po Arabskom polostrove,
bol rozposlaný verš, aby ženy používali tento závoj,
alebo inú časť odevu na zahalenie pŕs.
A to je všetko.
To je v podstate všetko v Koráne, čo sa týka toho,
ako by sa žena mala obliekať.
Vyzerá to tak, že Boh nedáva poznámky ku všetkým častiam ženského tela,
ktoré chce aby boli skryté pred pohľadmi.
A v skutočnosti by sa mohlo tvrdiť, a tvrdí sa,
skutočne zdôrazňujem, mnohí moslimskí učenci to tvrdia,
že dôvod, prečo tieto verše sú ponechané zámerne nejasné,
je taký, aby si žena sama mohla vybrať, ako sa obliecť
podľa špecifík jej kultúry a časového vývoja.
A ten výraz hidžáb,
hádajte čo?
Nie je ani v jednom z tých troch veršov.
V skutočnosti nikde v Koráne nie je, že to znamená ženský závoj.
To neznamená, že sa to slovo nevyskytuje v Koráne,
pretože sa vyskytuje.
Ale keď sa vyskytuje, a je v skutočnosti používané správne,
znamená bariéru alebo rozdelenie.
Napríklad, bariéra alebo rozdelenie, ktorá je medzi ľudským a božským,
alebo medzi veriacimi a neveriacimi.
Alebo znamená bariéra, ako skutočná zástena,
za akou sa vyžadovalo, aby stáli muži v časoch Mohameda,
keď sa rozprávali s jeho manželkami.
Alebo to znamená izoláciu, odlúčenie, ktoré hľadala Mária,
keď išla porodiť Ježiša.
Táto izolácia alebo odlúčenie
znamená hidžáb,
tá zástena,
to znamená hidžáb,
tá bariéra, to oddelenie,
to znamená hidžáb.
Hidžáb neznamená ženská šatka.
A aj tak, nie je divné, že to, čo tento výraz skutočne znamená,
byť zaclonený, oddelený, zablokovaný, vyčlenený,
to sú tie výrazy, ktoré vám napadnú,
keď máte na mysli moslimskú ženu?
A prečo nie?
Všetci sme videli, ako sa zaobchádza s niektorými moslimskými ženami vo svete:
ak sa pokúša ísť do školy, strelia ju do hlavy,
ak sa pokúša šoférovať auto, uväznia ju,
ak sa pokúša zúčastniť
na politických povstaniach vo svojej krajine,
aby bola vypočutá, niečo znamenala,
verejne ju napadnú.
Zabudnite na schovávanie sa v tme na okraji mesta,
niektorí muži sa dnes cítia natoľko bezpečne,
že napadnú ženu na chodníku,
aby to videl celý svet.
A nezáleží im na tom, aby zakryli svoju identitu,
viac ich zaujíma, aby sa dostali na medzinárodné titulky.
Sú príliš zaneprázdnení robením videí a nahrávaním ich na YouTube,
kde sa chvascú tým, čo urobili.
Prečo sa nesnažia zakryť svoje zločiny?
Nemajú pocit, že spáchali zločiny.
Sú to ženy, ktoré sa previnili.
Ženy dostali nápady, ktoré ich vyviedli von z domu,
von do sveta,
veriac, že aj ony by mohli niečím prispieť,
a ako všetci vieme,
počestné ženy zostávajú doma,
počestné ženy zostávajú neviditeľné.
Tak ako bolo zvykom pre počestné ženy
v Prorokových časoch.
Je to pravda?
1400 rokov je dávna doba pred feminizmom.
Boli ženy vtedy zamknuté za dverami, zakryté šatkami?
No, ukázalo sa, že Prorokova prvá žena
bola, ako by sme to dnes nazvali,
CEO – generálnou riaditeľkou.
Bola úspešnou obchodníčkou,
ktorej karavány sa vyrovnali všetkým karavánam dokopy.
V podstate úspešne viedla import-export spoločnosť.
Keď najala Mohameda, aby pre ňu pracoval,
bola taká uchvátená jeho čestnosťou,
že ho nakoniec požiadala o ruku.
(smiech)
Nie som si istá, koľko žien dnes sa cíti pohodlne,
aby navrhli mužovi manželstvo.
A Mohamedova druhá manželka?
Tiež nezaháľala.
Šla do boja na ťave,
čo sa dnes rovná žene, ktorá ide do bitky
v terénnom vozidle alebo v tanku.
A čo ostatné ženy?
Rané záznamy ukazujú, že ženy žiadali, aby boli zahrnuté
do islamskej revolúcie, ktorá sa diala okolo Proroka.
Jedna žena sa stala slávnou generálkou,
keď viedla armádu mužov do bitky a potlačila rebéliu.
Muži a ženy sa navzájom slobodne stretávali a vymieňali si dary.
Bolo zvykom, aby si žena vybrala manžela a požiadala ho o ruku.
A keď to nevyšlo,
aby požiadala o rozvod.
Ženy dokonca hlasne diskutovali so samým Prorokom.
Vyzerá to tak, že ak fundamentalisti
chcú vrátiť súčasnú moslimskú spoločnosť do roku 600 nl.,
mohol by to byť obrovský krok vpred.
(smiech)
Pokrok.
(potlesk)
Stále nám však zostáva nezodpovedaná jedna dôležitá otázka.
Ak nie z histórie islamu, ak nie z Koránu,
ako to, že v modernej dobe
spájame moslimské ženy s hidžábom?
Oddelené od spoločnosti,
v ústraní, izolované,
zbavené základných ľudských práv?
Dúfam, že vás neprekvapí, že to nie je náhodou.
Za posledných niekoľko desaťročí ľudia, ktorým bola zverená dôležitá úloha
čítania a interpretácie Koránu
v rôznych moslimských komunitách,
istí duchovní, začali vkladať určitý význam
do tých troch veršov týkajúcich sa žien.
Napríklad, ten verš, o ktorom som vám hovorila predtým:
„Ó, Prorok, povedz svojim manželkám, svojim dcéram
a ženám veriacich, aby sa zahalili do svojho odevu,
je to lepšie, aby neboli poznané a obťažované.“
Niektorí duchovní, nie všetci, niektorí duchovní
pridali k tomu niekoľko slov,
takže v niektorých prekladoch Koránu
tento verš hovorí toto:
„Ó, Prorok, povedz svojim manželkám, svojim dcéram
a ženám veriacich, aby sa zahalili do svojho odevu,
zátvorka, odev je šatka,
ktorá zahaľuje celú hlavu a tvár,
krk a psia, celé telo dole až po členky
a až po zápästia.
Všetko na ženinom tele je zahalené, s výnimkou jedného oka,
pretože musí vidieť, kam kráča,
a ruky musia byť pokryté rukavicami.“
Pretože, samozrejme,
kedysi dávno bolo v púšťach Saudskej Arábie určite veľa rukavíc.
(smiech)
Atď, atď., atď., atď.,
„koniec zátvorky,
aby neboli spoznané a obťažované.“
A čo títo takzvaní duchovní
usúdili na základe týchto vsuviek, je to,
že žena má len jednu úlohu.
Aby sme pochopili, aká je táto úloha,
si stačí prečítať niektoré fatwy alebo právne rozhodnutia,
ktoré títo takzvaní duchovní skutočne vydali.
Dovoľte, aby som vám poskytla ukážku.
Žena musí dokončiť iba základnú školu,
predtým ako sa vydá.
Čo ju robí čím, zrelou vo veku 11, 12 rokov?
Žena si nemôže splniť svoje duchovné povinnosti voči Bohu,
pokiaľ si nesplní svoje fyzické povinnosti voči manželovi.
Ak po nej zatúži, keď sedí na ťave,
mala by sa mu poddať.
Islam zakazuje, aby žena nosila podprsenku,
pretože podprsenky zdvíhajú poprsie a žena vyzerá mladšie
a to je kalkulovaný podvod.
Môj osobný favorit:
Ak má muž hnisajúci vred
od vrchu hlavy až k nohám
a ona mu ten vred oblíže,
stále nenaplnila, čo mu dlhuje.
Tieto a mnohé iné nariadenia týkajúce sa žien sa dajú zredukovať na toto:
Najlepšie zo žien, najpočestnejšie z nich,
sú tie nevzdelané,
a tak bezmocné,
nie veľmi odlišné od otroka.
Takže, ona zostáva doma, bez sťažovania a bez podprsenky.
(smiech)
Pripravená a vždy k dispozícii uspokojiť každý jeho rozmar,
aj keď to znamená olízať celé jeho telo,
uspokojiť ho, kedykoľvek zavolá,
či už je to v jeho posteli, alebo na ťave.
Znie vám toto ako Božia vôľa?
Znie vám to ako Božie slovo?
Alebo vám to znie zvláštne, nepríjemne eroticky,
ako najhorší druh mizogynistickej fantázie?
Naozaj títo takzvaní duchovní
a fundamentalisti a extrémisti, ktorí ich podporujú
očisťujú islam zvnútra,
navracajú ho späť do pôvodnej formy?
Či sa títo muži nelíšia od tých
stojacich v tme na okraji mesta,
dychtivo striehnucich na ženu.
Ďakujem.
(potlesk)