Нам ввічливо відмовили в прийомі до Замку.
Такий несподіваний поворот.
На жаль, мій офіційний письмовий запит
також був невдалим
Я отримала листа з вибаченнями,
пусту картку гостя та світлину.
Тому ми були змушені покинути Мейгорн,
Принаймні, поки я не підніму інші зв'язки
або не знайду потрібних людей для розмови.
Ми від'їжджаємо до Денрінґтона завтра.
А після цього я хочу відвідати Саммерхіл,
сподіваюсь знайти якусь інформацію про...
Доглядач маєтку отримав річну платню,
але не відповів на мої останні листи.
Я надіюсь, мої перестороги, що щось
могло трапитися, є марними.
Я б не хотіла довіряти це питання
третій особі.
Тому мені потрібно до маєтку Саммерхіл
і дізнатись особисто.
Щодо таємничої книги - написи зникли,
вона більше не важка.
Я пробувала класти її до інших звуків,
але це так не працює.
А що стосується замку Ґріна -
Кого це хвилює?
Ця світлина датується 1859 роком,
це означає, що Клуб було
засновано ще до мого народження.
І це суперечить усім моїм припущенням.
Vita Somnium Breve - це була їхня офіційна
назва, або Є їхньою офіційною назвою.
Їхня самоназва - Орден Пильних,
аристократичне зібрання вчених,
винахідників, істориків, дослідників...
І я вважаю, що мій батько займав
важливу посаду в Ордені,
адже вони збирались не лише в лорда Ґріна,
але і в нашому родовому маєтку.
Не в Дерінґтоні, а в Саммерхілі.
Гарне чарівне місце.
Я планую відвідати його незабаром з тобою.
Це був посаг моєї матері.
Після її смерті мій батько
захопився
експедиціями та подорожами
з членами клубу.
Я не бачила їх такими схвильованими
коли вони повернулись з експедиції в Каїрі
Великий фрагмент каменю
було доставлено просто з Єгипту.
Збори Ордену
стали частішими,
що було добре,
я любила ті часи -
блаженні.
Підглядати за зборами було моїм улюбленим
заняттям. Я пам'ятаю,
що де б не відбувались збори,
в них завжди стояв графин
на столі в головній кімнаті,
а також кубки для кожного з членів.
Це була якась церемонія.
Одного разу я проникла туди
після закінчення зборів,
і відпила з одного кубка,
і мене
відлаяли за жахливу поведінку
і сказали не робити так більше.
Як безглуздо, то була просто вода.
Менше з тим,
я думаю, що саме фрагмент скелі
це причина зникнення мого батька, я майже
впевнена. Він став одержимим якоюсь ідеєю,
відсторонився від суспільства,
став ще більш закритим.
Минулого року, коли я була в Єгипті,
я намагалася знайти людей,
що працювали з моїм батьком
в Каїрі...
Дозволь мені прибрати це.
Я думала, ми могли б почитати щось пізніше
Зараз,
як я вже говорила,
я маю друга, що допомагає мені в цьому.
В Єгипті.
Пам'ятаєш день, коли ми зустрілися?
Я поверталась з Каїру.
Я сказала, мене запросили оглянути давні
місця, що було офіційним приводом.
- Вітаю
- За Вами женуться?
- Просто черговий день
- Я Вас знаю?
- Щедра леді зі Східного Експресу?
Це не збіг.
Моє передбачення збулось?
- Майже.
По правді, я не вірю у все це,
але це мене розважає.
- Ви розбиваєте моє серце,
та принаймні я змусила її посміхнутися.
Тепер,
як щодо Вас?
Ви вірите у "все це"?
Як щодо гадання на руці?
Дозвольте поглянути.
- Я завжди цікавилась, чи однакові правила
діють на обидві долоні? - Звісно ж ні.
Тепер...
Я не бачу на Вас прокляття, ні, ні.
Я бачу
пригоди,
багато пригод,
подорожей, мандрівок,
дуже особливих мандрівок, так.
Отже, дуже цікаво...
- Це лінія життя?
- Ні, Ваша Світлість,
це лінія серця.
Я бачу довгу дорогу.
Мені потрібно буде
підтвердити мої передбачення картами.
- О, карти
- Від'їзд
без ентузіазму.
Ви мали їхати, але не бажали.
Виникла термінова необхідність, чи не так?
Ви були змушені.
Дозвольте поглянути.
Це порада для Вас:
не шкодуйте.
Робіть те, що потрібно зробити,
попереду ще більше пригод, так.
- Це мабуть лінія відносин.
- Ця?
- Ні, ця
- Ні, ні, ні
Це ще одна інтерпретація
Вашого шляху.
Я бачу, Ви ніколи не звертали
Ви наполегливі
Але я бачу сумніви,
невпевненість,
Ви не знаєте який шлях обрати,
навіть якщо до цього обирали точно.
Довіртеся своєму серцю.
довіртеся передчуттям, не голові, ні.
Я знаю. що Ви робили так в минулому.
Це ніколи не підводило. Зробіть це знову.
Дозвольте поглянути знову.
Я бачу Вас серед дуже впливових людей.
Я бачу Вас поважають і шанують
Це могутня група людей
Сильна жінка
Веде Вас, або буде вести в майбутньому
Дозвольте поглянути знову
Я бачу що
ви знайдете кілька прихованих скарбів.
Кожний наступний скарб
кращий за попередній,
але на перший погляд
це не буде виглядати як скарб
Коли ви знайдете його,
навіть не думайте його приховувати
Покладіть на видне місце,
зробіть його видимим,
це вбереже його.
Тепер я бачу
випробування,
складні завдання.
Я бачу Ви вирішуєте проблему,
що має коріння в далекому минулому.
Так
Дуже складне питання.
Я бачу, Ви станете Вашим власним рішенням.
Ви не знайдете відповіді у зовнішньому
світі. Одного разу Ви будете замком,
іншого - ключем.
Рішення знаходиться посередині.
десь посередині.
Я не можу сказати більше нічого про це.
Давайте спитаємо ще дещо.
Знайте, як керувати своїм серцем.
Чим сильніші Ви стаєте, тим стійкіше воно
б'ється. Знайте, що Ви готові.
Ви маєте знання і досвід,
і сили.
Ніяких сумніві, ні, ні.
Що ще?
Не розповідайте
нікому про план,
який ви виношуєте в своєму серці і розумі,
нікому.
Якщо Ви потрапите в складну ситуацію,
пам'ятайте,
не говоріть неправди,
але правду можете не казати.
- Можна й мені карту?
- Ну звісно
Труна
-- О, боже!
- Це не означає те, що зображено.
Це карта переходу
не бійтеся змін, що прийдуть
Це подорож.
Ви не знаєте, що Вам відкриється.
Але ви отримаєте відповідь.
Мені потрібно йти.
Я, ймовірно, ще навідаюсь.
Тисяча подяк Вашій Світлості
Не варто хвилюватися,
вся удача з вами.
Я не прощаюсь.
Що ж,
Як ти почуваєшся?
Продовжимо?
Емілі Бронте,
Джейн Остін,
Чжуан-цзи,
декілька казок.
Я в настрої для Чжуан-цзи,
а як щодо тебе?
Почитаємо трохи китайської мудрості?
Я відкрию випадково
будь-яку сторінку
і прочитаю деякі уривки.
Я надіюсь знайти історію про метелика.
Якщо серед трьох
одиноких мандрівників
помиляється один,
вони все рівно досягнуть цілі
тому що той, хто помиляється, в меншості.
Але якщо помилятимуться двоє з них,
то вони до цілі, як би вони не старалися,
не дійдуть, тому що
помиляється більшість.
Анна: Добре,
що якщо ці двоє - ми?
Що далі?
Хуей-цзи сказав Чжуан-цзи:
"Правитель Вей дав мені
насіння великого гарбуза.
Я посадив їх, а коли вони виросли,
то здивували своєю вагою.
Я хотів зробити з плода контейнер для води
але не зміг його підняти.
Я розділив плід навпіл для ковшів
але вони були такі громіздкі,
що я не зміг їх нікуди занурити.
Гарбузи були надто великими,
я вирішив, що від них немає користі
і тому розбив їх на шматки."
Чжуан-цзи відповів:
"Ти безперечно не вмієш
користуватися великими речами!
Одна людина з Сун вміла майстерно робити
мазь від тріщин на руках,
а покоління за поколінням її сім'я
заробляла, займаючись вимочуванням
шовку у воді.
Один мандрівник почув про мазь
і запропонував придбати її
за сто мір золота.
Людина зібрала всіх на родинну нараду:
"Протягом поколінь ми займалися
вимочуванням шовку і ніколи не
заробляли більше кількох мір золота.
Тепер якщо ми продамо наш секрет
ми можемо заробити сто мір за один ранок.
Давайте зробимо це!"
Мандрівник, отримавши рецепт,
приніс його правителю Ву,
який мав конфлікт з царством Юе.
Правитель послав чоловіка до своїх військ,
тієї зими вони вели битву на морі з
воїнами Юе і перемогли.
Частиною завойованої території,
був нагороджений рятівник,
як феодом.
Мазь мала силу запобігати тріщинам на
руках, в будь якому випадку.
Але один чоловік використав це, щоб стати
феодалом, а інший ніколи не заходив
далі вимочування шовку, тому що вони
по різному використовували те, що мали."
Фазан на болоті повинен
пройти 10 кроків, щоб з'їсти зернятко,
і 100 кроків щоб зробити один ковток,
але він не хоче опинитися в клітці,
хоч ти ставишся до нього, як до короля.
Його дух не буде задоволеним.
Чоловіки стверджують, що Маоцян та Леді Лі
були красунями, але
якби риби побачили їх,
то пірнули б на дно струмка.
якби пташки побачили їх,
то полетіли б геть.
якби олені побачили їх,
вони втекли б. Хто ж
з них знає що таке світовий ідеал краси?
Добре.
- Агов!
- Так?
- Будьте обережні з Вашим другом\подругою.
- Про що Ви говорите?
- Я знаю про що говорю. Ваш(а)
супутник(ця) живе у трьох світах одночасно
- Я не розумію.
- Я просто мала попередити.
Припустимо ми з Вами посварилися
і ти переміг,
а я не зміг суперечити тобі, але чи
означає це що ти неодмінно правий, а я ні?
А якщо переміг я, а ти не зміг, чи означає
це, що правий саме я,
а ти неодмінно помиляєшся?
Чи обов'зково лише один з нас правий?
Чи можемо ми разом бути правими або
разом помилятися?
Якщо ми не знаємо відповіді на ці питання,
тоді інші люди тим більше не знають.
Тесляр Ши пішов до царства Ци
і коли він дістався до Кривого Валу,
він побачив великий дуб
біля місцевої святині. Він був достатньо
широким щоб укрити кілька тисяч волів
і мав сотню п'ядів в окружності,
височіючи над пагорбами.
Найнижчі гілки були на висоті у 80 футів,
і з десятка чи близько того
можна було зробити човни.
Там було так багато відвідувачів
що місце нагадувало ярмарок, але
тесля навіть не озирнувся і пішов своєю
дорогою без зупинки.
Його учень довго стояв і дивився,
а потім побіг за тесляром Ши
і сказав: "З тих пір, як я
вперше взяв сокиру і розпочав навчання у
Вас, я вперше побачив таку гарну деревину
Але Ви навіть не поглянули,
і продовжуєте без зупинки.
Чому так?"
"Забудь про це і не говори більше!"
відповів тесляр - "Це нікчемне дерево!
Зроби з нього човни - вони потонуть;
зроби труни - згниють миттєво; зроби
посуд - відразу розіб'ється. Використаєш
для дверей - тектиме сік, як із сосни;
використаєш для стовпів - з'їдять черв'яки
Це нікчемна деревина - її не використаєш.
Ось чому це дерево таке старе!"
Після того, як тесляр Ши повернувся додому
дуб з'явився до нього у сні і сказав:
"З чим ти мене порівнюєш?
З тими корисними деревами? З вишнею,
яблуком, грушею, апельсиною, лимоном
рештою цих плодоносних дерев і кущів - як
тільки їхні плоди дозрівають, їх безжально
зривають. Їхні великі гілки зламають,
а їхні молоді пагони відірвуть.
Їхня користь робить їхнє життя нещасним,
і вони не проживають роки, дані Небесами
а помирають на середині шляху.
Вони накликають на себе народ,
натовп, що обскубує і розриває їх
І те ж стається з іншими корисними речами
Щодо мене, я довгий час намагався не
приносити користі, і нарешті отримав це.
Та якби я був корисним для інших
чи зміг би вирости таким великим?
Більше того, ми обидва належимо до речей.
Який сенс в цьому - річ яка засуджує річ?
Ти, нікчемна людина, яка ось-ось помре -
звідки ти знаєш, що я - нікчемне дерево?"