A nagyapám suszter volt.
Akkoriban méretre szabott cipőket készített.
Nem volt szerencsém találkozni vele.
A Holocaust-ban halt meg.
De örököltem tőle a mesterség örömét,
kivéve azt, hogy ez már nem igazán létezik manapság.
Tudják, amíg az Ipari Forradalom
sokat tett az emberiség helyzetének javításáért,
egyúttal kiirtotta azt a készséget,
amit a nagyapám annyira szeretett,
ugyanakkor elsorvasztotta a mesterséget, mint olyat.
De ez a 3D-s nyomtatással, mind meg fog változni,
és minden ezzel kezdődött,
a legelső dologgal,
amit valaha kinyomtattak.
Kicsit idősebb, mint maga a TED.
1983-ban nyomtatta ki
Chuck Hull, jómaga,
a 3D-s nyomtatás feltalálója.
Ami miatt ma szeretnék Önökhöz szólni,
a nagy ötlet, amiről beszélni akarok,
az nem a 3D-s nyomtatás,
ami kilő majd bennünket a jövőbe,
hanem inkább az, ami minket
kapcsolatba hoz az örökségünkkel,
és bevezet majd egy új érába,
egy lokalizált, elosztott gyártásba
ami valójában a
digitális gyártásra van alapozva.
Nos, gondoljunk hasznos dolgokra.
Mindenki ismeri a cipője méretét.
Vajon ki tudja önök közül
az orra nyergének a méretét
vagy a halántékai közti távolságot?
Valaki?
Nem lenne csodás, ha már elsőre
olyan szemüveget kaphatnánk,
ami tökéletesen illik ránk,
és amihez semmi szükség zsanérra,
szóval, elképzelhető, hogy a zsanér nem fog eltörni?
De a 3D-s nyomtatás hatásai
jóval túlmutatnak az orrunk hegyénél.
Mikor Amandával először találkoztam,
már egy kicsit fel tudott állni, sőt aprókat lépdelni
annak ellenére, hogy deréktól lefelé, le van bénulva,
de arról panaszkodott, hogy a ruhája
kényelmetlen volt.
Egy csodálatos "robotkosztüm" volt az,
amit az Ekso Bionics készített,
de nem a testére lett kitalálva.
Nem volt ráméretezve.
Arra ösztökélt, hogy készítsek neki valami olyat,
ami kissé nőiesebb,
elegánsabb,
és pillekönnyű.
és mint jó szabók,
arra gondoltunk, hogy digitálisan fogjuk őt lemérni.
Ezt meg is tettük. Egy lélegzetelállító kosztümöt alkottunk.
A hihetetlen rész, amit Amandától tanultam,
hogy ahogy a 3D-s nyomtatásra tekintünk,
amit magunknak is mondunk,
le fogja majd váltani a hagyományos módszereket.
Amanda ránézett, majd azt mondta,
hogy ez egy lehetőség számomra,
hogy visszanyerjem a szimmetriámat,
és elfogadjam az eredetiségemet.
És tudják mi történt? Azóta meg sem áll.
Most már tűsarkú cipőben akar járni.
És ennek itt nincs vége.
A 3D-s nyomtatás megváltoztatja
a személyre szabott orvosi készülékeket, ahogy azokat ismerjük,
új, gyönyörű, komfortos,
szellőző gerinctámasztóktól,
milliónyi fogpótlásig,
a szép merevítők,
amputáltak számára,
egy újabb lehetőséget ad, érzelmileg újra rátalálni
a szimmetriánkra.
És ahogy itt ülünk ma,
eljöhet a drót nélküli fogszabályzók,
átlátszó egyenesítők,
vagy a fogpótlások kora.
A fül hallójáratán belüli hallókészülékek
milliói ma már 3D-s nyomtatókkal készülnek.
Emberek millióit szolgálják ma már
ilyen készülékek.
És mi a helyzet a térdprotézissel,
a saját adatainkból, méretre,
ahol minden szerszám, és vezérlés 3D-ben van kinyomtatva?
G.E. is 3D-s nyomtatót használ,
hogy legyártsa a következő generációs LEAP motort,
ami meg fogja spórolni
az üzemanyag 15 %-át
és egy repülőtársaság kiadásait
kb. 14 millió dollárral csökkenti.
Ez jó a G.E.-nek, nem igaz?
És az ügyfeleknek, és persze a környezetnek is.
De még vannak ennél jobb hírek is!
Hogy ez a technológia, ma már nemcsak a
tehetős vállalatok számára elérhető.
A Planetary Resources,
egy űrkutatási startup cég
még ebben az évben felbocsátja első űrszondáját.
Ez csak töredéke volt egy NASA űrhajónak,
csak töredéke volt az árának,
és kevesebb, mint egy tucat mozgó részből készült,
és az év vége felé, már kint lesz az űrben.
A Google is belevág ebbe a vakmerő projektbe
megvalósítani a moduláris, blokktelefont, az Arát.
Csak azért lehetséges ez, mert a nagysebességű
3D-s nyomtatással először lesz lehetséges
működő és használható
beépülő modulokat gyártani.
Egy igazi "holdraszállás", egy 3D-s nyomtatóval kivitelezve.
És mi van az étellel?
Mi lenne, ha először az életben,
készítenénk fantasztikus finomságokat,
mint itt, ez a gyönyörű, ehető
"TEDy maci"?
Mi lenne, ha teljesen megváltoztathatnánk az élményt,
amint látható ezen teljesen 3D-nyomtatású
abszint-tálaláson?
És mi lenne, ha tehetnénk bele mindenféle hozzávalót,
színeket, különböző ízvilágokat,
ami nem csak finom ételeket jelent,
de személyessé tenné a tápértéket
ami ezt is fogja jelenteni?
Ez jelenti számomra a legnagyobb fogást, a 3D-ben.
Az ilyen nyomtatásban, a komplexitás ingyenes.
a nyomtatót, nem érdekli,
hogy a legprimitívebb,
vagy a legkomplexebb formáról van szó,
ami teljesen a feje tetejére állítja
a jelenlegi fogalmaink szerinti gyártást.
Sok ember hiszi azt , hogy a 3D-s nyomtatás lesz
a mai ismereteink szerinti gyártás vége.
Pontosan azt gondolom, hogy a holnap technológiáját,
a fiatalok kezébe kell adni,
ami munkalehetőségek
végtelen bőségét fogja nyújtani,
és ez által,
bárki válhat profi készítővé,
és gyártóvá.
Ehhez új eszközökre van szükség.
Nem lehet mindenki egy CAD operátor,
így fejlesztjük a tapintást is,
az érzékelő készülékeket,
ami lehetővé teszi, hogy megérinthesd
és érezhesd a terveidet,
mintha digitális agyaggal játszanál.
Amikor ilyeneket csinálsz,
és kifejlesztettünk dolgokat,
melyek fizikai képből, rögtön nyomtathatóak,
ami megkönnyíti, hogy tartalmat alkossunk,
de még az el nem képzelteket is,
vagy akár a véletlennel,
mint egy demokratizált hamisítás
és az állandóan jelenlévő illegális tulajdon.
Olyan sokan kérdezik, hogy
vajon lesz majd egy 3D-s nyomtató minden otthonban?
Azt hiszem ez egy rossz kérdésfeltevés.
A kérdés inkább az,
hogy mennyiben fogja megváltoztatni az életemet egy 3D-s nyomtató?
Vagy más szóval, a házam melyik részében
fog beilleni egy 3D-s nyomtató?
Nos, minden amit itt látnak,
ilyen nyomtatókon készült,
beleértve ezeket a cipőket is
az Amszterdami Divatbemutatóról.
Ezek most nem a nagyapám cipői.
Ezek az ő szenvedélyének,
a hyper-lokál gyártásnak a folytonosságát
testesítik meg.
A nagyapám nem érte meg, hogy lássa a Nike-it
kinyomtatni a szegecseket a nemrégiben lejátszott Super Bowl-hoz,
és engem sem látott apám állni
a hibridizált, 3D-s cipőmben.
3 éve halt meg.
De Chuck Hull, aki mindezt feltalálta,
itt van ma ebben a házban,
és köszönet neki érte,
mondhatom, a találmányának,
tehát, hogy én is egy suszter vagyok,
és mert ezekben a cipőkben
adok tiszteletet a múltamnak
míg a jövőnek gyártok.
Köszönöm!
(Taps)